Справа № 148/3323/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого –судді Пилипчука О.В.
з участю секретаря судового засідання Баранецької О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ПрАТ «Страхова компанія «УСГ»
відповідач:  ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення страхового відшкодування
ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
29 січня 2026 року до Томашпільського районного суду з даним позовом, посилаючись на ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, звернувся представник ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», м.Київ, вул.І.Федорова, 32 – А до ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 282371,49 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 4235,57 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Позов обґрунтований наступним.
10.01.2023 року між ПАТ «СК «ЦСГ» та ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» був украдений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів.
09.09.2023 відбулася ДТП за участю транспортного засобу страхувальника та транспортного засобу відповідача. Згідно вироку суду ДТП відбулося внаслідок порушення відповідачем ПДР. 
02.10.2023 страхувальник звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про настання страхового випадку. Страхувальнику було сплачено страхове відшкодування в розмірі 282371,49 грн. 
До позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі перейшло право вимоги до особи винної у скоєнні ДТП.
Цивільно-правова відповідальність особи відповідача застрахована не була. 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 січня 2026 року відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 19 березня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 березня 2026 року підготовче засідання відкладено на 16 квітня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 21 травня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 26 червня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2026 року ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Доводи учасників процесу.
В судове засідання представник позивача, ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання, згідно якого просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про слухання справи, відзиву на позовну заяву до суду не подав, доказів про поважність причини своєї неявки в судові засідання до суду не надав, в зв`язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. 
Суд, розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Як вбачається з ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судом встановлено, що вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки. Даний вирок набрав законної сили 16 липня 2024 року 
Згідно вказаного вироку 09 вересня 2023 року приблизно о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 , в порушення вимог підпункту «а» п.2.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (зі змінами і доповненнями), згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , рухаючись по автодорозі Р08 сполученням «Немирів-Ямпіль», в напрямку м.Ямпіль у с.Гнатків Тульчинського району Вінницької області зі швидкістю 78,8км/год., яка перевищує максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах, не врахував безпечної дистанції та інтервалу до автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку із увімкненим лівим покажчиком повороту для подальшого здійснення маневру повороту ліворуч. Крім того, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення передньої частиною керованого ним автомобіля із задною частиною автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної та сідничної кісток, розриву крижово-клубного з`єднання зліва, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до довготривалого розладу здоров`я, більше як 21 доба, які не є небезпечними для життя потерпілого. Відповідно висновку автотехнічної експертизи, в дорожній обстановці, що склалася, дії водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВАЗ» моделі «2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.4, 13.1 Правил дорожнього руху, при чому невідповідність вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Як видно з ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00425 від 10.01.2023 вказаний договір укладено між страховиком ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та страхувальником ТОВ «ЕФЕ БЕТОН», страхова сума за договором 316892 грн. Строк дії договору з 16.01.2023 по 15.01.2024.
Відповідно до додатку до вказаного договору, автомобіль «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_2 входить до переліку застрахованих транспортних засобів
Згідно відповіді НПУ, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 , відомості про страховий поліс відсутні. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» на праві власності належить транспортний засіб «Renault» моделі «Sandero» д.н.з. « НОМЕР_2 ».
Як видно зі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 10.08.2024 № 169369, вартість матеріального збитку завданого власнику т/з засіб «Renault Sandero» д.н.з. « НОМЕР_2 » станом на 06.08.2024 складає 365207,86 грн.
Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 13 листопада 2024 року сума страхового відшкодування становить 282371,49 грн.
Згідно страхового акта № ДККА-84666 від 13 листопада 2024 року страхове відшкодування страхувальнику ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» за автомобілем «Renault Sandero» д.н.з. « НОМЕР_2 » становить 282371,49 грн.
Відповідно платіжної інструкції № 87128 від 13 листопада 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» перераховано ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» грошові кошти в сумі 282371,49 грн., призначення платежу: страх. відшк. 28-0197-00425\00010 в 10.01.23 стр.акт ДККА-84666 в 13.11.24 ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» ЄДРПОУ 39216802; Renault Sandero – BC 3356 HI, Без ПДВ.
Статтею 108 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. До страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. (ст. 993 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Крім того, згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.1018 року у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відтак, внаслідок проведення страхової виплати на користь ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» в розмірі 282371,49 грн., до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» перейшло право вимоги до винної особи у заподіянні вказаної шкоди.
Як встановлено судом, на момент ДТП, яка сталася 09 вересня 2023 року, цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 . не була застрахована.
18 листопада 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» було сформовано претензію про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 282371,49 грн. до ОСОБА_1 . 
Вказана сума коштів, з огляду на наведені вище обставини, підлягає стягненню за рахунок відповідача, як безпосереднього завдавача шкоди.
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Враховуючи вищенаведені обставини справи, зважаючи на подані докази, суд вважає, що до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги в порядку суброгації до відповідача (як до особи відповідальної за завдану шкоду) у розмірі 282371,49 грн. і ця шкода підлягає стягненню з ОСОБА_1 . В зв`язку з викладеним позов ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування сплаченої суми страхового відшкодування підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом також встановлено, що позивач позов ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» понесло судові витрати, що складаються з 4235,57 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4235,57 грн.
Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача в позові було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме на суму 7000 грн.
На виконання вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України до позову додано Договір про надання правової допомоги №20-12/24-10П від 26 грудня 2024 року укладений між АО «Гедз» та ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №20-12/24-10П від 26 грудня 2024 року, згідно якого вартість наданих ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» по справі за позовом до ОСОБА_1 послуг складає 7000 грн. 
У відповідності до висновку Великою Палатою Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, визначено цілі оцінки витрат на професійну правничу допомогу: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовчою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) зазначеним справи для сторони, в тому силі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи, що позов було задоволено повністю, а також, що розмір наданої позивачу правової допомоги є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000 грн. витрат на професійну правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13,76,81,82, 89,141, 200, 263 ЦПК України, ст.ст. 11, 979, 980, 993, 999, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 282371,49 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі триста сімдесят одна гривня сорок дев`ять копійок)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» понесені судові витрати, в розмірі 4235,57 грн. (чотири тисячі двісті тридцять п`ять гривень п`ятдесят сім копійок) судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» 7000 грн. (сім тисяч гривень) судових витрат, що складаються із витрат на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «УСГ» ЄДРПОУ 30859524, IBAN НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», адреса: 03038, м.Київ, вул. І.Федорова, 32-А 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя:		  О. В.  Пилипчук