справа № 991/7578/25
провадження № 22-ц/991/10/26
головуючий в суді першої інстанції: Федоров О. В.
доповідач: Чорна В.В. 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року          місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді Чорної В.В.,
суддів Никифорова А.С., Павлишина О.Ф., 
за участі:
секретаря судового засідання Мариняк Т.О., 
відповідача 1 - ОСОБА_2.,
представника відповідача 1 - адвоката Барложецької І.М., 
відповідача 2 -  ОСОБА_1 
представника відповідача 2 - адвоката Шкаровського Д.О., 
представника відповідача 3 - адвоката Шевцова О.А., 
прокурора Сабади О.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача 2 ОСОБА_1 - адвоката Шкаровського Дениса Олеговича на ухвалу Вищого антикорупційного суду про призначення експертизи та зупинення провадження від 29.10.2025 р., -

в с т а н о в и л а:
1. Історія апеляційного провадження. 

10.11.2025 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга представника відповідача-2 ОСОБА_1 - адвоката Шкаровського Д.О. на вищевказану ухвалу Вищого антикорупційного суду, за якою ухвалою колегії суддів від 11.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження (т. 1 а.с. 62).
20.11.2025 року та 21.11.2025 року, відповідно, на адресу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу адвоката Шкаровського Д.О. від прокурора Сабади О.М., представника відповідача-1 ОСОБА_2 - адвоката Барложецької І.М. та представника відповідача-3 ОСОБА_3 - адвоката Шевцова О.А. (т. 1 а.с. 77-118).
Ухвалою колегії суддів від 24.11.2025 р. закінчено проведення підготовчих дій та призначено апеляційну скаргу до судового розгляду на 15.12.2025 року (т. 1 а.с. 121). 
Судове засідання, призначене на 15.12.2025 року, знято з розгляду у зв`язку із надходженням клопотань представника відповідача-1 ОСОБА_2 - адвоката Барложецької І.М., представника відповідача-2  ОСОБА_1 - адвоката Шкаровського Д.О. про відкладення судового розгляду, та через зайнятість колегії суддів у розгляді кримінального провадження № 761/19479/19. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.01.2026 року (т. 1 а.с. 162-171, 173).
У судовому засіданні 14.01.2026 року розпочато апеляційний розгляд по суті, втім, у зв`язку із закінченням часу, відведеного для розгляду даного провадження, у судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2026 року (т. 2 а.с. 13-14). 
Судове засідання, призначене на 17.02.2026 року, знято з розгляду у зв`язку із надходженням клопотань представника відповідача-1 ОСОБА_2 - адвоката Барложецької І.М. та представника відповідача-3 ОСОБА_3 - адвоката Шевцова О.А. про відкладення судового розгляду, та у зв`язку з перебуванням колегії суддів у нарадчій кімнаті з розгляду кримінального провадження № 591/5513/16-к. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.03.2026 року (т. 2 а.с. 26-35).
Судове засідання, призначене на 31.03.2026 року, відкладено на 06.05.2026 року у зв`язку із надходженням клопотання представника відповідача-3 ОСОБА_3 - адвоката Шевцова О.А. про відкладення судового розгляду (т. 2 а.с. 57).

2. Короткий зміст та мотиви оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду у цивільній справі за позовом Держави Україна в особі прокурора Сабади О.М. до відповідача-1 ОСОБА_2 , відповідача-2 ОСОБА_1 та відповідача-3 ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави призначено оціночно-будівельну експертизу, а провадження у справі зупинено на час її проведення. На вирішення експертизи перед експертами поставлені наступні питання: 
- яка мінімальна ринкова та ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., станом на 14.10.2022 року із наявним станом на дату придбання ремонтом?
- яка мінімальна ринкова та ринкова вартість машиномісця, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 13,1 кв.м., станом на 21.11.2022 року?
- яка мінімальна ринкова та ринкова вартість гаражу (машиномісця), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 13, кв.м., станом на 23.02.2023 року? 
Проведення експертизи доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса». Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. ст. 384, 385 КК України. У їх розпорядження надано копії матеріалів цивільної справи.
Задовольняючи клопотання прокурора про призначення оціночно-будівельної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову у цій справі є визнання необґрунтованими активів, придбаних суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2 та його дружиною - суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 За твердженням прокурора, протягом 2022-2023 р.р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також за їх дорученням ОСОБА_3 - рідний брат ОСОБА_2 , набули у власність активи, щодо яких є сумніви в їх обґрунтованості. Відтак, прокурор просив стягнути в дохід держави вартість частини активу - 80,15% квартири у сумі 6 159 789,73 грн., машиномісце НОМЕР_1, а також вартість частини активу - 96,97% машиномісця НОМЕР_1. 
При цьому, у матеріалах справи містяться документи, подані учасниками, які містять істотну різницю у вартості зазначених об`єктів. Зокрема, прокурор надав консультацію від оцінювача ПП «Ажіо», згідно якої вартість квартири на момент її придбання становила 7 685 000 грн., замість вказаної у договорі купівлі-продажу вартості 3 280 000 грн. Натомість, згідно висновку оціночно-будівельної експертизи від 09.09.2025 р., проведеної на замовлення відповідача-2 ОСОБА_1 , ринкова вартість квартири станом на день її придбання становила 3 594 600 грн. За таких обставин, прокурор у клопотанні про призначення експертизи ставить під сумнів результати експертизи, проведеної на замовлення відповідача-2, зважаючи на сформульовані експерту питання. Зокрема, експерту було поставлено питання щодо ринкової ціни квартири «яка знаходилася в нульовому циклі». Натомість, позиція прокурора полягає у тому, що з моменту придбання квартири вона була придатною до проживання, що значно впливає на її реальну вартість на той час. 
Крім того, суд наголосив, що матеріали справи містять істотну різницю у вартості придбаних відповідача машиномісць № НОМЕР_2 та НОМЕР_1, зазначених у консультаціях ПП «Ажіо» та у наданих відповідачами договорах купівлі-продажу.
Отже, на переконання суду першої інстанції, наявні відмінності у вартості об`єктів, що є предметом позову, та оспорювання сторонами їх ринкової ціни потребує детального дослідження і вірного встановлення, оскільки вказані обставини визначають обсяг позовних вимог, а саме, у якій частині актив може бути визнаний необґрунтованим. Для встановлення цих обставин необхідні спеціальні знання, тому наявні підстави для задоволення клопотання прокурора та призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги. 

В апеляційній скарзі представник відповідача-2 ОСОБА_1 - адвокат Шкаровський Д.О. просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про призначення експертизи та зупинення провадження, та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням усіх обставин та з порушенням судом першої інстанції норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню. Вважає, що суд призначив проведення оціночно-будівельної експертизи всупереч положенням ст. 103 ЦПК України, оскільки у даній справі відсутня сукупність умов, за яких він може призначати проведення експертизи. Зокрема, у матеріалах справи вже наявна аналогічна оціночно-будівельна експертиза щодо встановлення ринкової вартості квартири станом на 14.10.2022 року, яка проведена за ініціативою відповідача-2. При цьому, прокурор у своєму клопотанні про призначення експертизи не ставив під сумнів висновки цієї експертизи, а лише стан квартири на момент її придбання, стверджуючи, що вона перебувала не у стані нульового циклу (без ремонту), а вже мала виконаний ремонт і була придатною для проживання. Ставлячи під сумнів стан квартири на момент її купівлі, прокурор фактично змінює предмет позовної заяви про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави та, відповідно, предмет доказування у цій справі, що суперечить положенням ст. ст. 290-292 ЦПК України. Натомість, під час підготовки та подання позову прокурор наполягав на протилежному, зокрема на тому, що квартира на момент її придбання була без ремонту, що підтверджувалось долученими ним консультаціями ПП «Ажіо». Отже, прокурор без зміни предмета позову заявив клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи для встановлення нових обставин, які не зазначені у його позовній заяві. Крім того, при призначенні експертизи суд першої інстанції не встановив, чи учасники провадження не заперечували проти її проведення у Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», що є порушенням ч. 3 ст. 103 ЦПК України. На переконання апелянта, суд першої інстанції допустив істотне порушення засад цивільного судочинства, зокрема принципів змагальності сторін та диспозитивності, що призвело до фактичної підміни обов`язку суду оцінити докази призначенням судової експертизи. Окремо звертає увагу на те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив ряд інших порушень процесуального закону, зокрема: 1) повідомив, що вийшов у нарадчу кімнату, якої наразі немає у цивільному судочинстві, 2) не оголосив перерву у судовому засіданні для винесення ухвали, 3) не повідомив про дату та час оголошення ухвали за результатами розгляду клопотання про призначення експертизи, 4) не зазначив в ухвалі, що клопотання прокурора розглядалось у закритому судовому засіданні. 

4.Узагальнений виклад позицій учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача-2 ОСОБА_1 - адвокат Шкаровський Д.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Наголосив, що прокурор збирав докази у цій справі 1,5 року, відтак, не був обмежений у часових рамках для проведення експертизи. У першому підготовчому засіданні прокурор повідомив суду про відсутність необхідності призначення будь-яких експертиз у справі. Після того, як у змагальному процесі відповідач 2 ОСОБА_1 надала свої докази, прокурор вирішив перекласти тягар збору доказів на суд та заявив клопотання про проведення експертизи. Вважає, що прокурор порушив порядок призначення експертизи і подання доказів, оскільки всі докази подаються разом із позовною заявою. Жодного обґрунтування для призначення судової оціночно-будівельної експертизи прокурор не навів та не заявив клопотання про поновлення строку на подання такого клопотання. 
Відповідач-2 ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу свого представника та просила її задовольнити. 
Представник відповідача-1 ОСОБА_2 - адвокат Барложецька І.М. підтримала апеляційну скаргу адвоката Шкаровського Д.О. та просила її задовольнити. Додатково зазначила про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення процесуальних норм, оскільки проведення експертизи призначено всупереч ст. 103 ЦПК України. Відтак, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Відповідач-1 ОСОБА_2 підтримав позицію свого представника.

Представник відповідача-3  ОСОБА_3 - адвокат Шевцов О.А. підтримав апеляційну скаргу адвоката Шкаровського Д.О. та просив її задовольнити. Наголосив, що прокурор, виступивши у підготовчому судовому засіданні, повідомив учасникам справи, що надав всі докази, які є у його розпорядженні. Після чого, вивчивши доводи відповідачів та проаналізувавши відомості мобільних операторів, заявив клопотання про призначення експертизи, фактично змінюючи предмет і підстави позовної заяви, оскільки у клопотанні зазначені обставини, які не згадуються у позові. Відтак, наполягав на скасуванні оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Прокурор Сабада О.М. заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на відсутність доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Наголосив, що предметом позову є квартира та два машиномісця, відтак, доводи відповідачів про зміну предмету позову є необґрунтованими. Матеріали цивільної справи містять консультації оцінювача ПП «Ажіо» та висновок експертизи від 09.09.2025 р., проведеної на замовлення відповідача-2 ОСОБА_1 , у яких вартість квартири, придбаної ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відрізняється у два рази. Аналогічно матеріали справи містять відомості про різницю в ціні, за яку придбані машиномісця. Відтак, проведення експертизи у даному випадку є необхідним. Крім того, зазначив, що після придбання квартири відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали у ній проживати, що свідчить про те, що на момент купівлі квартира була з ремонтом. Відтак, просив залишити ухвалу суду без змін. 
Відповідач-3 ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення апеляційного розгляду не зверталися. 
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності вказаних учасників справи. 

5.Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів та їх представників, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Одним з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність, суть якої розкрито у ст. 13 ЦПК України і полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
При цьому, тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення, лежить на стороні, яка на них посилається. Одним із засобів доказування таких обставин є висновок експерта.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема: 1) письмовими, речовими і електронними доказами, 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
При цьому, згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду 
Оціночно-будівельна експертиза - це процес дослідження будівельних об`єктів та споруд на основі спеціальних знань у галузі оцінки об`єктів нерухомого майна з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Цивільний процесуальний кодекс передбачає можливість подання учасником справи висновку експерта самостійно (складений на його замовлення) або ж за клопотанням учасника справи - призначити її за ухвалою суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор Сабада О.М. звернувся до Вищого антикорупційного суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави, зокрема: 1) частини активу - 80,15 % квартири АДРЕСА_1 у сумі 6 159 789,73 грн., 2) машиномісця, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 583 000 грн., 3) частини активу - 96,97 % машиномісця, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 у сумі 541 555,98 грн. (т. 1 а.с. 1-11). 
Під час підготовчого судового засідання прокурор скористався своїм правом на призначення експертизи через ухвалу суду, що передбачено ст. 103 ЦПК України. 
Зокрема, він заявив клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи вищевказаних об`єктів нерухомості з посиланням на наявність доказів, наданих ним та відповідачами про ринкову, в тому числі мінімальну, вартість спірного майна, яка суттєво відрізняється одна від одної, що ускладнює з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (т. 1 а.с. 17-19).
Згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Предметом позову у даній справі є визнання необґрунтованим активом та стягнення у дохід держави частини активу - 80,15 % вищевказаної квартири у сумі 6 159 789,73 грн., машиномісця НОМЕР_1, а також вартість частини активу - 96,97% машиномісця у сумі 541 555,98 грн. При цьому, однією із ключових обставин у даній справі, що підлягає з`ясуванню, є встановлення вартості спірних активів, зокрема й на момент їх набуття, оскільки саме це має значення для розв`язання питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, і на яку суму. 
З матеріалів справи вбачається, що сторонами подані різні за змістом документи щодо вартості спірних активів. Зокрема, прокурор надав консультацію від оцінювача ПП «Ажіо» від 09.05.2025 р., згідно якої мінімальна вартість вищевказаної квартири станом на день її придбання становила 7 685 000 грн. Натомість, у договорі купівлі-продажу від 14.10.2022 р. вартість квартири зазначена 3 280 000 грн. При цьому, за результатами оціночно-будівельної експертизи від 09.09.2025 р., проведеної на замовлення відповідача-2 ОСОБА_1 , ринкова вартість квартири станом на день її придбання становила 3 594 600 грн. 
Прокурор, заявляючи клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи, звернув увагу на зміст висновку експертизи від 09.09.2025 р., наданого відповідачем, згідно якого оцінка проведена із урахуванням того, що у вищевказаній квартирі відсутні виконані внутрішні облицювальні та електротехнічні, сантехнічні роботи. Втім, згідно дослідженої інформації, отриманої від ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна», після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щоденно перебували поряд з адресою придбаної квартири, зокрема у нічний час доби. На переконання прокурора, зазначене дає підстави вважати, що квартира знаходилася у стані виконаного ремонту та була придатною для проживання. Також, прокурор наголосив на відсутності інформації з виписок по банківським рахункам відповідачів щодо витрат на ремонтні роботи.
Аналогічно матеріали справи містять відмінні відомості про ціни, за які придбані машиномісця № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 . Зокрема, згідно консультації оцінювача ПП «Ажіо» від 18.07.2025 р., мінімальна вартість машиномісця № НОМЕР_2  станом на день його купівлі становила 622 220 грн., натомість, у договорі купівлі-продажу від 21.11.2022 р. вартість вказаного об`єкту нерухомості вказана у розмірі 300 000 грн. Крім того, оцінювач ПП «Ажіо» у консультації від 09.05.2025 р. зазначив, що мінімальна ринкова вартість машиномісця НОМЕР_1 станом на день його купівлі становила 558 000 грн. Втім, за договором купівлі-продажу від 23.02.2023 р. його вартість складає 70 018 грн.
Отже, наявність в матеріалах справи суперечливих відомостей свідчить про існування суттєвих розбіжностей у визначені вартості спірних активів, що має істотне значення для вирішення спору. При цьому, сторони у справі оспорюють ринкову ціну кожного з об`єктів нерухомості. Крім того, як вже зазначалося вище, прокурор ставить під сумнів результати оціночно-будівельної експертизи, проведеної на замовлення відповідача-2 ОСОБА_5 , оскільки оцінка проведена із урахуванням того, що питання було із застереженням ринкової ціни квартири «яка знаходилася в нульовому циклі». Натомість, позиція прокурора на основі отриманих відомостей у сукупності з іншими матеріалами полягає у тому, що станом на день придбання квартири вона була придатна до проживання, що впливає на її реальну вартість на той час.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування спеціальних знань для встановлення мінімальної ринкової вартості спірного майна та, відповідно, про доцільність призначення судової оціночно-будівельної експертизи для усунення протиріч щодо вартості спірних об`єктів нерухомості, а саме- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., станом на 14.10.2022 року із наявним станом на дату придбання ремонтом, а також машиномісць № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на час їх придбання.
При цьому, доводи апеляційної скарги адвоката Шкаровського Д.О. про відсутність підстав для призначення вказаної експертизи з підстав порушення прокурором строків подання клопотання відхиляються, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що прокурор заявив клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи у межах підготовчого засідання, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки прокурор у першому засіданні повідомив про відсутність необхідності призначення будь-яких експертиз у справі, то у подальшому він вже не може заявляти клопотання про протилежне, також відхиляються. Колегія суддів вчергове наголошує, що засадою цивільного судочинства є диспозитивність, яка передбачає свободу учасників у використанні своїх прав. При цьому, положення ЦПК України не зобов`язують прокурора, який звернувся до суду з позовом про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, заявляти відповідні клопотання лише на початку підготовчого судового засідання. Натомість, прокурор наділений таким правом на стадії підготовчого судового засідання, яке у даній справі триває. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для призначення експертизи з огляду на те, що прокурор не ставив під сумнів висновки оціночно-будівельної експертизи від 09.09.2025 р., проведеної на замовлення ОСОБА_1 , то вони спростовуються змістом клопотання, оскільки його мотивування містить відомості, отримані за результатом витребування документів, а також проведення експертизи стороною відповідачів, що обґрунтовує ініціювання експертизи на цій стадії. Крім того, при розгляді вказаного клопотання у судовому засідання прокурором зазначалось, що у матеріалах справи відсутні усі вихідні дані, які надавались відповідачем-2 ОСОБА_1 експертній установі, що також ставить під сумнів висновки експерта, а відтак, потребує перевірки. 
При цьому, системне тлумачення положень ст. ст. 103, 106 ЦПК України вказує на те, що суд першої інстанції, призначаючи судову оціночно-будівельну експертизу у даній справі, дійшов обґрунтованого висновку про її необхідність. Сама по собі незгода сторони з поданими іншою стороною доказами або сумнів у їх належності, допустимості, достовірності та достатності не виключає можливості призначення судової експертизи, а лише уособлює правову позицію сторони у справі. Натомість, наявність суперечностей у поданих сторонами відомостях щодо обставин, які мають значення для справи і надання оцінки яким очевидно не охоплюється знаннями у галузі права, є однією з підстав для залучення експерта. Без проведення експертизи у даному випадку неможливо встановити вартість спірних активів на час їх придбання. 
При цьому, консультації ПП «Ажіо», долучені прокурором до позовної заяви, хоча і є результатом роботи незалежного оцінювача, за своєю правовою природою не є результатом процесуальної діяльності судового експерта та не можуть підміняти собою висновок судової експертизи.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що призначення експертизи свідчить про підміну судом обов`язку сторін щодо доказування відповідних обставин, оскільки вирішення клопотання про призначення експертизи у справі є процесуальним обов`язком суду. З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув подане прокурором клопотання про призначення експертизи і в межах визначених законом дискреційних повноважень надав оцінку доводам сторін та, встановивши наявність обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання.
В апеляційній скарзі представник відповідача 2 ОСОБА_1 - адвокат Шкаровський Д.О. також зазначає, що прокурор, заявляючи клопотання про призначення експертизи, фактично змінює предмет позову.
Такі твердження апелянта є хибними, оскільки предметом позову у даній справі є об`єкти нерухомого майна, які за твердженням прокурора є необґрунтованими активами та можуть бути стягнуті у дохід держави, а встановлення вартості відповідного майна на різні релевантні дати має значення для правильного вирішення спору. 
Також, представник відповідача зазначає, що суд не встановив об`єктивну неможливість прокурора провести відповідну експертизу раніше, що є порушенням ст. 83, ст. 175 ЦПК України. 

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки підстави для призначення експертизи виникли у прокурора під час підготовчого судового засідання, з урахуванням отримання від операторів мобільного зв`язку інформації, а також надання відповідачем висновку експертизи від 09.09.2025 р. На момент пред`явлення позовної заяви у прокурора такі дані були відсутні.
Що стосується доводів апелянта про те, що прокурор не подав до суду клопотання про поновлення строку на долучення доказів, вони також є безпідставними, оскільки на даний час відсутні будь-які докази, а питання про його поновлення фактично можна розглянути лише після одержання такого доказу.
Крім того, на переконання колегії суддів, поставлені судом перед експертом питання повною мірою відповідають орієнтовному переліку питань, визначених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5), співвідносяться з предметом спору і метою призначення експертизи. Виправданим є також питання щодо встановлення мінімальної ринкової вартості об`єктів, оскільки така категорія передбачена ст. 290 ЦПК України у якості визначення вартості необґрунтованого активу. 
Також, в апеляційній скарзі наголошується, що суд не встановив, чи є взаємна згода учасників справи на проведення експертизи у Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», що є порушенням ч. 3 ст. 103 ЦПК України. 
Такі доводи апелянта є безпідставними, оскільки встановити наявність взаємної згоди учасників справи на призначення експертизи у конкретній експертній установі, коли ними заперечується можливість її призначення взагалі, неможливо. Очевидно, що взаємну згоду щодо вибору експертної установи можна отримати лише за наявності згоди на проведення такої експертизи, і аж ніяк при її запереченні. При цьому, суд вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що представники відповідачів заперечень проти обраної експертної установи не заявляли, як і не заявляють в апеляційній скарзі. Крім того, при обранні експертної установи суд першої інстанції зауважив, що оскільки на замовлення відповідачів аналогічна експертиза проведена експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, то зміна експертної установи забезпечить об`єктивну та незалежну оцінку. 
Інші доводи апеляційної скарги представника відповідача - зокрема, про відсутність нарадчої кімнати, неоголошення перерви для винесення ухвали, неповідомлення про дату і час оголошення ухвали, є формальними, та не впливають на незаконність оскаржуваної ухвали. 
Відтак, враховуючи потребу у з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та безпосереднє відношення до підстав та предмету позову, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність призначення судової оціночно-будівельної експертизи. При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків і фактично стосуються питань, які належить вирішити суду під час розгляду позову по суті.

6. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, чому надана правова оцінка у розділі 5 постанови, та вони відхилені. Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 103, 259, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, - 

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката Шкаровського Дениса Олеговича залишити без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 29.10.2025 р. - без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя        В.В. Чорна

судді          А.С. Никифоров

О.Ф. Павлишин