ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №331/5440/23    Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В. 
Провадження №33/807/33/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року      місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Стариченка М.П., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Стариченка М.П. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою суду, 13 серпня 2023 року о 01 годині 44 хвилини, водій ОСОБА_1 , в районі буд. № 27/29 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,72 проміле, тест № 2145, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Стариченко М.П. просить змінити постанову суду першої інстанції шляхом виключення з її резолютивної частини застосування стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не враховано те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є змонтованим, не є безперервним та відзнятий на три різні відеокамери.
Вказує, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу, але не здійснював керування ним. Автівка не здійснювала рух, була припаркована з ввімкненими габаритами на узбіччі дороги біля магазину. Крім того, вказує, що відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, у ході якого останній неодноразово заперечував факт керування транспортним засобом.
Крім того, апелянт зазначає про порушення процедури направлення на огляд водія для визначення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки в діях працівників поліції мало місце спонукання до скорішої згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду. При цьому, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я шляхом вручення йому відповідного направлення. Разом із цим, письмове направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану його сп`яніння в матеріалах справи відсутнє.
Також, сторона захисту посилається на те, що всупереч вимогам глави 19 КУпАП, протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений без його присутності.
ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався, з жовтня 2022 року перебуває на військовій службі в ЗСУ, де займає посаду водія взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки певної військової частини, тому право керування вкрай необхідно останньому для проходження військової служби, оскільки в КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, а КПК України має відповідні норми, тому при розгляді даної справи слід застосовувати аналогію права.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стариченка М.П. задоволено.
Провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката Стариченка М.П. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення його з військової служби.
В свою чергу, за змістом положень ст.294 КУпАП, участь в апеляційному розгляді осіб – учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У листі Верховного Суду від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції, зазначено, що зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення відповідних змін до КУпАП.
У зв`язку з наведеним, провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката Стариченка М.П. підлягає поновленню.
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, захисник останнього - адвокат Стариченко М.П. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, вважав за можливе здійснювати розгляд справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , зазначив про узгодженість вказаного питання та правової позиції між ним та ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 . 
Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Стариченка М.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №047190 від 13 серпня 2023 року, згідно з яким, 13 серпня 2023 року о 01-44 годині в м. Запоріжжі Олександрівському районі по вул. Поштовій в районі буд. № 27/29 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,72 проміле, тест № 2145. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджено, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 13 серпня 2023 року №2145, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний – 1,72 ‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна, 1,72 ‰. З результатами огляд ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом;
- у довідці про відсутність повторності за ст..130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26 травня 2023 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Лободи В.А., згідно з яким, останній доповідає, що 13 серпня 2023 року під час несення служби в Олександрівському районі о 01-44 годині було зупинено автомобіль Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з адресою: АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем певної військової частини. Під час спілкування з водієм було встановлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат 1,72 ‰, тест №2145 від 13 серпня 2023 року. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №047190 за ч.1 ст.130 КУпАП, вилучено посвідчення водія, видано тимчасовий дозвіл. На місце викликано ВСП. БК 474145,475310. Автомобіль припарковано згідно ПДР України, про повторність за ст.130 КУпАП попереджено.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку із проходженням служби в Збройних силах України. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Стариченко М.П. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, є змонтованим та складається з декількох відеозаписів, відзнятих на три різні відеокамери, який не є безперервним; поліцейським порушено процедуру направлення водія до закладу охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 не вручено письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я; ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не виконував функції водія; ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення поліцейським складено не у присутності водія.
При апеляційному розгляді справи захисник – адвокат Стариченко М.П. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі та, крім того, всі доводи, зазначені стороною захисту в апеляційній скарзі, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній постанові. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляду справі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи захисника - адвоката Стариченка М.П., викладені в апеляційній скарзі, про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є змонтованим, не є безперервним та відзнятий на три різні відеокамери, є безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що відеофіксація працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України "Про Національну поліцію". 
Апеляційним судом встановлено, що вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, відтак є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Доводі захисника-адвоката Стариченка М..П. з приводу того, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу, але не здійснював керування ним, суд апеляційної інстанції вважає такими, що суперечить фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що поліцейські під`їхали до припаркованого транспортного засобу Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , з ввімкненим двигуном та фарами, на місці водія якого перебував ОСОБА_1 . При цьому, відеозаписом зафіксовано як транспортний засіб незначно зрушив з місця та зупинився. У транспортному засобі, коли до нього підійшли працівники поліції, окрім ОСОБА_1 інших осіб не було. На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та зазначив про те, що трішки випивав, а потім пропонував поліцейським вирішити питання. В подальшому ОСОБА_1 став заперечувати факт керування. 
Проте, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги сторона захисту не заявляла.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Стосовно доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки, як стверджує апелянт, в діях працівників поліції мало місце спонукання до скорішої згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду, при цьому, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, шляхом вручення йому відповідного направлення, разом із цим, письмове направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану його сп`яніння в матеріалах справи відсутнє, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису події убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленням у останнього ознак алкогольного сп`яніння, про що його було повідомлено в ході спілкування з працівниками поліції, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Порядок проходження огляду останньому неодноразово роз`яснювався. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат огляду на стан сп`яніння, проведеного щодо ОСОБА_1 – 1,72‰, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 від 13 серпня 2023 року, тест №2145. В роздруківці з технічного приладу міститься підпис ОСОБА_1 . 
Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає, а тому суд апеляційної інстанції не убачає в діях працівників поліції порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений ст.266 КУпАП.
В свою чергу, згідно з положеннями п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. В подальшому наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння підтверджено при огляді за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було вручено направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, не є слушними, оскільки останній пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, з результатами огляду погодився, а тому підстав для його направлення на огляд до медичного закладу не було. 
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що всупереч вимогам глави 19 КУпАП, протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений без його присутності, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом, з якого убачається, що після складання відповідного протоколу працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 з його змістом, що підтверджується його підписом, та, крім того, ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проведеним щодо нього за допомогою газоаналізатора, що також підтверджується його підписами в роздруківці до технічного приладу та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 

Відповідаючи на доводи сторони захисту про безпідставність накладеного на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.30 КУпАП, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, у рішенні в справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Діяння, які кваліфікуються за ст..130 КУпАП, є найбільш суспільно шкідливими правопорушеннями у сфері безпеки дорожнього руху. 
Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості накладення на особу, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, іншого стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж звільнення від стягнення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП  та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст..33 КУпАП і наклав на порушника стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Стариченка М.П. залишити без задоволення. 
Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2023 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 331/5440/23