Справа № 466/3321/26
Провадження № 3/466/1381/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року        м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Торська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у ЛО ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , соціальний працівник ЛМЦ СП та реабілітації «Джерело»,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
09.03.2026 року близько 10 години гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання її малолітнього сина – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 учня 5-Г класу СЗШ №97, що за адресою: м.Львів, вул.І.Миколайчука, 18, а саме не спілкувалася з ним у достатній кількості, не здійснювала контролю за поведінкою дитини, не проводила з ним профілактичних бесід виховного характеру, не прищепила йому поваги та цінності до матеріальних речей інших осіб. Внаслідок чого, останній під час уроку музичного мистецтва у присутності інших учнів порушував дисципліну заважав навчальному процесу, відволікав однокласників від занять та умисно наступив декілька разів на курточку свого однокласника – ОСОБА_3 , яка знаходилась на підлозі у результаті таких дій було пошкоджено мобільний телефон, що знаходився у цій куртці чим могла бути завдана ОСОБА_3 моральна та матеріальна шкода, а також порушив громадський порядок і спокій у закладі освіти, такі дії мають ознаки порушення ст.173 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не досягнув шістнадцятирічного віку до відповідальності притягується його матір – ОСОБА_1 за невиконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, чим порушила ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» не забезпечивши належне виховання сина.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, яке ставиться їй у провину не визнала та пояснила, що її син ОСОБА_4 під час уроку мистецтва наступив на куртку однокласника – ОСОБА_5 , яка лежала на підлозі не знаючи, що в куртці є мобільний телефон. Додатково зазначила, що батьки учнів класу давали згоду на те, щоб діти перед початком уроку залишали свої мобільні телефони в скриньки, а відтак вважає, що її син не винен у нанесенні шкоди. Додатково зазначила, що станом на сьогодні її син навчається на інклюзивній формі навчання.
Представник ОСОБА_1 – Стефанович Ю.М. в судовому засіданні покликаючись на постанову ВСУ №3 від 30.03.2007 року, зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З врахуванням викладеного просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_6 .
В судовому засіданні потерпіла – ОСОБА_7 повідомила, що під час музичного уроку, який відбувався в актовому залі в школи, ОСОБА_2 умисно ходив ногами по куртці її сина ОСОБА_5 та пошкодив мобільний телефон який знаходився в курточці. Станом на день розгляду справи ні батько, ні матір ОСОБА_4 , щодо врегулювання конфлікту мирним шляхом на контакт не йдуть. Додатково зазначила, що мобільний телефон зазнав пошкодження та потребує ремонту.
Представник потерпілої – Ільків Г.Р. в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків та просить останню визнати винною і притягнути до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батьки або інші законні представники дитини мають право отримувати інформацію щодо порядку та умов проходження їхньою дитиною, яка постраждала від насильства або жорстокого поводження, стала свідком насильства або жорстокого поводження, відповідних програм для таких осіб.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №134712 від 07.04.2026 року, заявою Рапортом від 07.04.2026 року старшого інспектора відділу «Служба освітньої безпеки» Годебського Ю.В., письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 03.04.2026, яка являється матір`ю учениці 5-Г класу СЗШ №97 Онуфорів Марти, письмовими поясненнями ОСОБА_9 вчителя СЗШ №97, письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 20 03.2026 та від 07.04.2026, характеристикою на учня ОСОБА_10 складеною директором В.Гера та класним керівником Г.Дзіковською СЗШ №97, довідкою технічного стану №1010303 мобільного телефона від 10.04.2026.
Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена належним чином.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вирішуючи питання про призначення виду стягнення, приймаю до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім того, враховую характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що воно стосується неповнолітніх осіб, а також дані про особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину не визнала.
Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що за наведених вище обставин необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді попередження.
Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з особи яка притягається до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у встановленому розмірі.
Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.1 ст.184, 283, 284, 287 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів - ГУК Львів/Львівська ТГ/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA268999980313070106000013933, Код класифікації доходів бюджету 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн., 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень, 60 копійок).
Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача КазначействоУкраїни (ЕАП), Рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя         І.В.Торська