ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24916/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Луніна О.В.) в адміністративній справі №160/24916/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
29.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024.
В обґрунтування позову позивач зазначив про незгоду з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплаті додаткової винагород, збільшеному до 100000грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. Так позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 до 31.03.2025 року включно. Правонаступником є військова частина НОМЕР_1 від 01.04.2025 року. Під час проходження військової служби, позивач 22.11.2023 року отримав травму, а саме обмороження обох стоп ІІ-ІІІ ст., що підтверджується Довідкою про обставини травми від 24.07.2024 № 2630. У зв`язку з отриманням травми позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні. У періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024 позивачу неправомірно не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди у повному розмірі відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки не дослідив і не надав оцінку доказам позивача. Так відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.07.2024 № 2630, позивач отримав 22.11.2023 року поранення, а саме обмороження обох стоп ІІ-ІІІ ст.. Також, ці травми пов`язані із захистом Батьківщини. У зв`язку з отриманням травми позивач проходив лікування, що підтверджується виписками та зазначеними діагнозами. Враховуючи приписи Постанови № 168 для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я необхідно дві умови: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Наявність цих умов для отримання позивачем спірних сум доведена поданими суду доказами.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. Доводи відзиву обґрунтовані приписами Постанови № 168 та Положення №260.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з березня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансовому забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яка є правонаступником військової частини НОМЕР_2 з 01.04.2025 року.
Як вбачається з первинної медичної картки військовослужбовця (Форма-100), 25.11.2023 року солдат ОСОБА_1 потрапив до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 з діагнозом: обмороження нижньої лівої кінцівки, больовий синдром, що також підтверджується медичною карткою №648.
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №13456 КНП БМР ХО “БКБЛІЛ” позивач перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 29.11.2023 по 27.12.2023 рік з діагнозом: “холодова травма (22.11.2023). Обмороження пальців обох стоп ІІ ст.”.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 27.12.2023 року №5247 солдат ОСОБА_1 мав діагноз : “ стан після холодової травми (22.11.2023). Обмороження пальців обох стоп ІІ ст. з тимчасовим порушенням ходи”. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує лікування (реабілітації) у Клінічному санаторії “РОЩА” терміном на 21 календарний день.
В період з 30.12.2023 по 19.01.2024 року позивач перебував на лікуванні в Клінічному санаторії “РОЩА”, що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи.
20.06.2024 року позивач через свого представника адвоката Мандрика В.В. звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з заявою про проведення службового розслідування.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) “Про результати службового розслідування” №459 від 23.07.2024 року підтверджено травмування солдата ОСОБА_1 
16.05.2025 року позивач через свого представника адвоката Мандрика В.В. звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р.
Листом від 23.05.2025 року за вих. №4698/23/30/1123 відповідачем повідомлено наступне:
“...По суті порушеного питання повідомляємо, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2023 №24 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.01.2024 №22 вищевказаний військовослужбовець виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до абзацу 4 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі такі, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Довідково: Згідно п. 9 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами) виплата додаткової винагороди особовому складу здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
ОСОБА_3 в наказах на виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з 29.11.2023 року по 27.12.2023 року, з 30.12.2023 року по 19.01.2024 року не зазначений...
...Пакет документів (рапорт та підстава) під час проходження військової служби солдата ОСОБА_4 для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік - 2024 рік до фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 не надходив”.
Як вбачається з довідки про грошове забезпечення військовослужбовця за періоди з листопада 2023 року по січень 2024 року позивачу нараховувалось та виплачувалось основне грошове забезпечення.
Однак, в період лікування позивача на стаціонарному лікуванні додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини не виплачувалась.
Позивач не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача звернулася до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд першої інстанції виходив з того, що з наявних у справі доказів вбачається отримання позивачем довідки військово-лікарської комісії від 27.12.2023 року №5247, відповідно до якої він має травму легкого ступеня. Травма, “ТАК, пов`язана з проходженням військової служби”, а не із захистом Батьківщини. Таким чином вказана довідка не підтверджує поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, а отже у відповідача відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168
Колегія суддів переглядаючи судове рішення, не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Предметом розгляду справи є наявність у позивача права на отримання збільшеної до виплати додаткової винагороди до 100000грн, відповідно до Постанови №168, на час перебування на лікуванні.
Відповідно до п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі Постанова №168) установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно п. 1-2 Постанови №168, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1- 1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
У зв`язку із необхідністю врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року № 402 (далі Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).
У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Разом з тим, у спірний період також було прийнято наказ Міністерства оборони №44 від 25.01.2023 (який застосовується з 01 лютого 2023 року), за яким внесено зміни до Порядку №260, доповнивши його новим розділом XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".
Згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 14 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема, самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
Наведені положення дають підстави для висновку, що у спірний період до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, підлягають включенню наступні особи, а саме: які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється у період дії воєнного стану за час перебування військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду до 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду до 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець.
Досліджуючи фактичні обставини у справі, колегією суддів встановлено, що відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №13456 КНП БМР ХО “БКБЛІЛ” позивач перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 29.11.2023 по 27.12.2023 рік з діагнозом: “холодова травма (22.11.2023). Обмороження пальців обох стоп ІІ ст.” (а.с. 18 на звороті)
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 27.12.2023 року №5247 (додаток №4) солдат ОСОБА_1 мав діагноз : “ стан після холодової травми (22.11.2023). Обмороження пальців обох стоп ІІ ст. з тимчасовим порушенням ходи”. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує лікування (реабілітації) у Клінічному санаторії “РОЩА” терміном на 21 календарний день. (а.с. 19)
В період з 30.12.2023 по 19.01.2024 року позивач перебував на лікуванні в Клінічному санаторії “РОЩА”, що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи. (а.с. 19 на звороті)
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) “Про результати службового розслідування” №459 від 23.07.2024 року підтверджено травмування солдата ОСОБА_1 та визначено вважати її бойовою. (а.с. 21-22)
Також цим наказом наказано оформити ОСОБА_1 довідку за формою 5 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ затвердженого наказом Міноборони України №402 від 14.08.2008.
На виконання та на підставі наказу № 459 від 23.07.2024 (про результати службового розслідування) була оформлена Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.07.2024 № 2630 (додаток 5 до положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ), відповідно до якої ОСОБА_1 22.11.2023 року отримав травмування, а саме обмороження обох стоп ІІ-ІІІ ст. Також, ці травми пов`язані із захистом Батьківщини.
Враховуючи результати службового розслідування та зміст Довідки від 24.07.2024 № 2630, посилання позивача, що він отримав поранення, не відповідає дійсності, оскільки як службовим розслідуванням так і довідкою зазначено про отримання ОСОБА_1 травми.
Згідно медичних довідок позивач проходив саме лікування в період з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024.
Отже, подані позивачем документи підтверджують факт отримання позивачем травми, пов`язаної із захистом Батьківщини та перебування на стаціонарному лікуванні.
Вказане є беззаперечною підставою для отримання позивачем збільшеної до 100000,00грн додаткової винагороди за (спірний) період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Суд першої інстанції помилково посилався на довідку від 27.12.2023 №5247, оскільки вона видана за формою 4 і оформлення для направлення на лікування позивача до медичного закладу.
Обставини травми та чи належить вона до бойової були встановлені службовим розслідуванням, за результатами якого видана довідка за формою Додаток 5.
З урахуванням зазначеного доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження за результатами перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вищезазначене, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року в адміністративній справі №160/24916/25 – скасувати на ухвалити у справі новее судове рішення.
Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні травми пов`язаної із захистом Батьківщини з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні травми пов`язаного із захистом Батьківщини з 29.11.2023 по 27.12.2023 та з 30.12.2023 по 19.01.2024.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак