Справа № 337/1534/26
Номер провадження 2/337/1419/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

04 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Малишенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, –
ВСТАНОВИВ:
11.03.2026 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Василівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна.
В обгрунтування позову позивачка зазначила, що 22.07.2008 вона придбала у ОСОБА_3 , частку квартири (41/100) за адресою: АДРЕСА_1 . Значно пізніше, 19.07.2025 позивачка викупила у іншої співвласниці квартири ОСОБА_4 іншу частку (59/100), і таким чином стала повною власницею квартири. Однак, під час реєстрації права власності на 59/100 квартири позивачка дізналася про існування арешту, що був накладений на 41/100 частку квартири, яку позивач придбала 22.07.2008. З`ясовуючи підстави накладення арешту, позивачка дізналася, що на підставі постанови від 02.12.2008 про арешт майна боржника ОСОБА_3 на його частину квартири накладено заборону відчуження. Постанову у виконавчому провадженні було накладено у зв`язку з примусовим виконанням рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Сам ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з тим, що позивачка придбала майно до моменту накладення заборони відчуження, боржник помер, позивачка звернулося з позовом до стягувача у виконавчому провадженні про скасування арешту (заборони відчуження), оскільки його було накладено безпідставно.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
01.04.2026 від Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли пояснення третьої особи, у яких заявлено клопотання про заміну третіх осіб (Василівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на третю особу Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, оскільки саме цим органом було накладено арешт на майно, підстави для якого оскаржуються позивачем. В підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримала своє клопотання. Позивач не заперечувала проти його задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.
Ухвалою суду від 30.04.2026 до участі у справі було залучено Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Участь інших третіх осіб у справі було припинено.
20.05.2026 від третьої особи надійшло пояснення щодо позову. Представник зазначив, що з інформації, що міститься в архівній складовій частині автоматизованої системи виконавчого провадження (Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень), встановлено, що на виконанні в Хортицькому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_3 . Зокрема, 20.02.2008 було відкрито виконавче провадження № 9758417 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2815, виданого 17.06.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31.10.2008 виконавче провадження № 9758417 було закінчено; підставами для закінчення виконавчого провадження зазначено: «Боржник за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. Згідно довідки адресного бюро мешкає: АДРЕСА_3 . Заборгованість станом на 01.11.08 року становить - 8 646 грн. 00 коп. Арешт на рухоме та нерухоме майно боржника не накладався». 26.11.2008 було відкрито виконавче провадження № 10345366 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2815, виданого 17.06.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.12.2008 виконавче провадження № 10345366 було закінчено; підставами для закінчення виконавчого провадження зазначено: «боржник за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. Згідно довідки адресного бюро мешкає: АДРЕСА_3 . Заборгованість станом на 01.12.08 становить 9081,00 гривень. 
Відповідач у судові засідання, призначені на 30.04.2026 та 04.06.2026 не з`явилася, поважної причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялася належним чином.
Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Суд встановив, що згідно з договором купівлі-продажу частини квартири від 22.07.2008 ОСОБА_3 продав, а позивачка придбала 41/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Правочин зареєстровано у Державному реєстрі правочинів від 22.07.2008, номер правочину 3035907.
Згідно з договором купівлі-продажу часток квартири від 19.07.2025 ОСОБА_4 продала, а позивачка придбала 59/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Зміна прізвища позивачки ( ОСОБА_7 / ОСОБА_8 /Човган) підтверджується копіями свідоцтв про шлюб від 21.06.2014, 29.09.2022, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2022 у справі № 337/7109/21 про розірвання шлюбу.
Згідно з відповіддю Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі від 05.09.2025 № 96899/13 обтяження на 41/100 квартири було накладено постановою державного виконавця від 02.12.2008 у виконавчому провадженні № 10345366 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2815, виданого 17.06.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказані відомості такого підтверджуються витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 8258570).
Згідно з відповіддю Управління ДРАЦС у Запорізькій області від 16.10.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 902 від 01.07.2019.
Відповідно до витягу з реєстру виконавчих проваджень № 9758417 від 20.05.202620.02.2008 було відкрито виконавче провадження № 9758417 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2815, виданого 17.06.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31.10.2008 виконавче провадження № 9758417 було закінчено; підставами для закінчення виконавчого провадження зазначено: «Боржник за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. Згідно довідки адресного бюро мешкає: АДРЕСА_3 . Заборгованість станом на 01.11.08 року становить - 8 646 грн. 00 коп. Арешт на рухоме та нерухоме майно боржника не накладався.
Відповідно до витягу з реєстру виконавчих проваджень № 10345366 від 20.05.2026 26.11.2008 було відкрито виконавче провадження № 10345366 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2815, виданого 17.06.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.12.2008 виконавче провадження № 10345366 було закінчено; підставами для закінчення виконавчого провадження зазначено: «боржник за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. Згідно довідки адресного бюро мешкає: АДРЕСА_3 . Заборгованість станом на 01.12.08 становить 9081,00 гривень.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)).
Тобто позивач – враховуючи факт смерті ОСОБА_3 – правильно визначила відповідачем стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні, у якому було накладено арешт на частку квартири.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Досліджуючи питання підстав для накладення арешту та вирішуючи спір в частині позовних вимог для скасування арешту, суд вважає за необхідне звернутися до принципу належного урядування. Зокрема, у п. 74 рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia) ЄСПЛ зазначив, що принцип належного урядування встановлює, що на фізичну особу, яка діє добросовісно, не повинна перекладатися відповідальність за допущену органами держави помилку, якщо така помилка стала наслідком недотримання державними органами своїх внутрішніх правил і процедур крім випадків, якщо такі правила не випливають з публічно доступних актів, або якщо така особа була іншим чином обізнана або повинна була бути обізнаною про те, що державний орган не мав повноважень вчиняти відповідні дії. Суд виснував, що особа не має нести відповідальність за недотримання державними органами своїх власних внутрішніх правил та процедур, недоступних для громадськості та які, в першу чергу, призначені для забезпечення підзвітності та ефективності всередині державного органу (див. також рішення ЄСПЛ у справах: «Максименко та Герасименко проти України», заява № 49317/07, п. 64, «Кривенький проти України», заява № 43768/07, п. п. 45, 71 та ін.). Як правило, непропорційність покладення на добросовісного набувача тягаря за виправлення помилок, допущених державним органом, має місце у справах, пов`язаних з поверненням безпідставно набутого майна або помилково нарахованої державної допомоги особі. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що ризик будь-якої помилки, допущеної державною владою, повинна нести сама держава; помилки не повинні бути усунені за рахунок зацікавлених осіб.
У цій справі суд виходить з того, що єдиною доведеною підставою для накладення арешту на 41/100 частину квартири була постанова виконавця районного відділу ДВС Хортицького районного управління юстиції від 02.12.2008, тобто арешт на вказану частку майна боржника ОСОБА_3 був накладений вже після відчуження майна позивачу. 
Таким чином, беручи до уваги, що наявність арешту на нерухоме майно перешкоджає позивачці реалізувати своє право на розпорядження майном, а також враховуючи, що під час судового розгляду суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили обгрунтованість збереження обтяження, накладеного на 41/100 частину квартири, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині скасування арешту (припинення обтяження), накладеного на 41/100 частину квартири, яка належить позивачу.
Відтак, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-77, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна – задовольнити.
Припинити обтяження (заборону відчуження) нерухомого майна – 41/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ 088616 від 02.12.2008, зареєстроване реєстратором Запорізької філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження – № 8258570, дата державної реєстрації обтяження – 03.12.2008.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
відповідач – ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 );
третя особа – Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 35037233, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, б. 48-А).

Суддя          Євген ЗАВГОРОДНІЙ