РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/17/19
Номер провадження 2/495/3697/2026
18 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді Шевчук Ю.В., 
при секретарі судового засідання Зінченко С.І., 
за участю у режимі відеоконференції: 
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , 
третьої особи за первісним позовом ОСОБА_2 , 
представника позивача ОСОБА_3 , 
представника відповідача Борогана В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частку у майні, набутого подружжям у шлюбі та за зустрічними позовами ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом та ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи: Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», Саратська районна державна адміністрація про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:
02.01.2019 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат, якої звернулася до суду із позовною заявою до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою, у якій просила суд визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро держаної реєстрації» про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії та номер НОМЕР_2 )на садовий будинок загальної площею 114,3 кв.м. житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стислий виклад позиції позивача за первісним позовом 
07.09.2011 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було укладено шлюб, актовий запис № 13.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.
16.05.2018 приватним нотаріусом Білоусовою Н.В. було заведено спадкову справі № 8/2018 щодо майна померлого ОСОБА_9 
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час ознайомлення з матеріалам справи у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області представнику ОСОБА_1 стало відомо, що 26.10.2018 державним реєстратором Корсун Олегом Валерійовичем Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» було проведено державну реєстрацію права власності за померлим ОСОБА_9 на садовий будинок загальної площею 114,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до наявної інформації у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності є: 1. Довідка, серія та номер б/н видавник СК «Жемчужина-2», 2. Технічний паспорт, серія та номер б/н виданий 06.02.2018 видавник ПП «Укрелтранс».
ОСОБА_1 вважає, що реєстрація права власності за її померлими чоловіком проведена незаконно та з порушенням чинної нормативно-правової бази України та підлягає скасуванню.
Звертає увагу суду на ті обставини, що реєстрація права власності за померлим ОСОБА_9 відбулася по спрощеній процедурі, шляхом подачі документів нібито на садовий будинок, що був побудований до 05 серпня 1992 року.
Так, пунктами 42, 43 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються:
???технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна:
???документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.
Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки. садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:
???документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;
???виписка з погосподарської книги. надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Після смерті ОСОБА_9 до кола спадкоємці ввійшли ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_9 (син від другого шлюбу), ОСОБА_6 (син від другого шлюбу), ОСОБА_7 (дочка від першого шлюбу), ОСОБА_11 (дочка від першого шлюбу).
З урахуванням п. 66 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» єдиними особами хто має право на подачу заяви про реєстрацію об`єкта нерухомості за померлим ОСОБА_12 є спадкоємці першої черги, які зазначені вище.
Однак всупереч цьому, жодний із спадкоємців не звертався до державного реєстратора із заявою про проведення реєстрації права власності на садибний будинок за померлим ОСОБА_9 .
Із наявної інформації, яка міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заявником на проведення державної реєстрації є ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною померлого ОСОБА_9 .
З урахування цього державний реєстратор Корсун Олег Валерійович КП «Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повинний був оформити рішення про відмову в державній реєстрації прав. Однак. всупереч законодавству України, державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію.
Також, звертає увагу суду, що у позивача наявні великі сумніви щодо належності та дійсності поданих документів на проведення державної реєстрації.
З урахування викладеного просить позов задовольнити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у суді
02.01.2019 до суду надійшов вищевказаний позов.
Проколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2019 справа була передана розгляд судді Боярському О.О.
Ухвалою судді від 17.01.2019 по справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалами суду від 13.02.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Врона А.В. про виклик свідків було задоволено; клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Врона А.В. про витребування доказів було задоволено: витребувано від ПП «УКРЕЛТРАНС» належним чином засвідчених копій документів, які були використані для виготовлення технічного паспорту від 06.02.2018 на садовий будинок загальною площею 144,3 кв. м., житлова площа 86.8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
12.03.2019 від ОСОБА_2 надійшла позовна заява третьої особи із самостійним вимогами щодо предмету спору про визнання права власності на 1/2 частку у майні, набутого подружжям у шлюбі, у якому викладено наступне.
20 червня 1987 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_9 , який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Центрального району м. Одеси, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу за № 408 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .
25 травня 2011 року згідно рішенню Приморського районного суду шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано.
У період шлюбу у них народилося дві доньки:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За період шлюбу подружжям у 1991 році на території СК «ЖЕМЧУЖИНА-2» за спільні кошти було придбано у ОСОБА_14 одноповерхових садибний будинок загальною площею 12 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - «Садибний будинок»).
У тому же році подружжям було здійснено реконструкції зазначеного ОСОБА_15 будинку, у зв`язку з чим загальна площа Садибного будинку була збільшена до 144,3 кв.м.
Після розлучення, Позивачка разом із доньками кожного року проводила літо у садибному будинку.
У 2011 році ОСОБА_9 зустрів іншу жінку, та вдруге одружився, створивши нову сім`ю.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Як під час шлюбу, так і до моменту смерті ОСОБА_9 питання про поділ спільно нажитого майна не поставало. Право спільної сумісної власності на Садибний будинок та інше спільне нажите рухоме та нерухоме майно реалізовувалось ними спільно, суперечок у користуванні, та утриманні ОСОБА_15 будинку та іншого нерухомого а та рухомого майна не виникало.
Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на садибний будинок за вищевказаною адресою. 
На час відкриття спадщини Позивачка дізналась про порушення свого права власності на частку у Садибному будинку, збудованого подружжям в період шлюбу. 
Відповідачі є спадкоємцями за законом першої черги на майно померлого та звернулись до нотаріуса із заявами на прийняття спадщини. Оскільки право власності на Садибний будинок було зареєстровано лише на ОСОБА_9 , тому Позивачка також звернулась до нотаріуса, однак 09.11.2018 їй було відмовлено з тих підстав, що шлюб між ними розірвано. 
Відповідачка, ОСОБА_1 , не дозволяє Позивачу навіть заходити у вказаний Садибний будинок.
Виходячи з предмету позову, позивачка просить визнати за собою право власності на 1/2 частину садибного будинку, як об`єкт спільного сумісного майна подружжя, оскільки за життя колишнього чоловіка ОСОБА_9 у подружжя не виникало спорів щодо поділу спільно нажитого майна, після припинення шлюбу подружжя продовжувало спільно володіти та користуватися спірним майном, про порушення свого права власності позивачка дізналася лише після смерті колишнього чоловіка, коли виникла потреба в оформлені права власності на спадкове майно, до складу якого увійшов спірний садибний будинок, отримавши 09 листопада 2018 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.
На підставі викладеного просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами.
Ухвалою суду від 12.03.2019 клопотання ОСОБА_2 про прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору було задоволено: прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності до розгляду в одному провадженні із цивільною справою за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою. 
Ухвалою суду від 12.03.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвокатом Врона А.В. про витребування доказів було задоволено витребувано від Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» копію реєстраційної справи, заведеної щодо прийняття рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) на садовий будинок загальною площею 144,3 кв.м., житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Н.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 8/2018, відкритої щодо майна ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.03.2019 від представника відповідача (за позовом третьої особи) ОСОБА_1 , адвоката Врона А.В., надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 у якому вказано, що 11.03.2019 ОСОБА_2 , керуючись, ст. 49, 193 ЦПК України пред`явила до ОСОБА_1 позовну заяву від третьої особи із самостійними вимогами про визнання права власності на 1/2 частку у майні, набутого подружжям у шлюбі.
Щодо строків позовної давності зазначає, що рішенням 23.05.2011 Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення у справі № 2-7367/11 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
З огляду на це, з урахуванням строків набрання рішення законної сили, а саме з 02.06.2011 по 02.06.2014 у ОСОБА_2 , з урахуванням положень ст. 72 СУ України, було право подати відповідну позовну заяву про розподіл спільного майна подружжя, однак розуміючи, що даний будинок не входить в складі спільної сумісної власності позивач не виявляла намір на подачу відповідного позову, а звернулась лише після смерті свого колишнього чоловіка. Дані дії відповідач ОСОБА_1 розцінює як тиск на неї та на сім`ю, а саме на малолітніх своїх дітей, які виступають відповідача в даній справі та порушення їхніх прав на спадкове майно, яке залишилось після смерті їхнього батька.
Посилання позивача на те, що вона нібито дізналася про порушення свого права на спільне майно набуте у шлюбі лише після смерті свого колишнього чоловіка вважає прямим маніпулюванням та введенням суду в оману. 
Окремо зазначає, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
У своєму позові ОСОБА_2 зазначає, що нібито в період шлюбу нею та колишнім чоловіком було придбано спірний житловий будинок у гр. ОСОБА_14 . При цьому, на підтвердження своїх доводів позивачем не додано жодного доказу, який би свідчив: по-перше, про час придбання, по-друге, розмір грошових коштів витрачених на придбання будинок, по-третє, участь (грошова) кожного із подружжя на придбання спірного житлового будинку.
З огляду на це, вважає, що жодні з доводів, викладених в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в доданих доказах до позовної заяви.

15.04.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_16 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, відповідно до якої просить суд:
- визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , входить: житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий №4029; сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий №4029; садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557; 1/2 частина житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 0,0363 кв.м. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 .
- визнати за ОСОБА_17 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на: 
1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий №4029;
1/6 частина садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами;
1/6 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кіз. м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557;
1/10 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., який зареєстрований на ім`я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 1092, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
1/10 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0,0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1096, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
1/10 частини автомобіля марки КіаSorento 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_18 .
В обґрунтування зустрічного позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є батьком позивачки.
За життя, у період з 1987 року по травень 2011 року ОСОБА_9 перебував у шлюбі із ОСОБА_19 за життя, у період з 01.09.2011 ОСОБА_20 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_1 , з якою вони набули у спільну сумісну приватну власність: 
1. житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м.; 
2. ?земельну ділянку, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 
3. автомобіль марки KiaSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , які було зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_1 .
Також за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на:
4. житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004, реєстровий № 4029;
5. сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
6. садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; 
7. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999; 
8. 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площею 51,5 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 реєстровий № 7-6557.
Спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом першої черги є рідні спадкодавцю, а саме: ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_21 (донька), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_1 (дружина).
У визначений законом шестимісячний строк усі спадкоємці першої черги подали до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Белоусової Н.В. заяви про прийняття спадщини ОСОБА_9 , де заведено спадкову справу за № 8/2008.
Оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів та між спадкоємцями не досягнута домовленість щодо розміру частки спадкового майна, яку повинен успадкувати кожен із спадкоємців, позивач змушена звертатися до суду із захистом своїх прав.
Позивач вважає, що належне померлому ОСОБА_9 та перераховане вище за номерами 4, 5, 8 майно є особистою власністю померлого та повинно бути розподілено повністю між усіма спадкоємцями першої черги, тобто по 1/5 частині кожному.
Садибний будинок загальною площею 12 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який придбано батьками позивача ( ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ) у 1991 році, та який у подальшому було реконструйовано та збільшено загальну площу садибного будинку до 144,3 кв.м. повинен бути поділений між всіма спадкоємцями першої черги та ОСОБА_2 порівну, тобто по 1/6 частині.
Позивач також вважає, що 1/2 частка майна, яке було придбано подружжям ОСОБА_22 та ОСОБА_1 та оформлене на ім`я ОСОБА_1 входить до спадкового майна.
Ухвалою суду від 15.04.2019 витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради копію реєстраційної справи, заведеної щодо прийняття рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) на садовий будинок загальною площею 144,3 кв.м., житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ..
Ухвалою суду від 15.04.2019 зустрічний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом з первісним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
16.04.2019 від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Н.В. надійшла копія спадкової справи № 8/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 .

27.05.2019 від ОСОБА_7 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 , надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказано наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є батьком позивачки.
За життя, у період з 1987 року по 23 травень 2011 року ОСОБА_9 перебував у шлюбі із ОСОБА_19 .
За життя, у період з 07.09.2011 року по 14.05.2018 року, ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_1 , з якою вони набули у спільну сумісну приватну власність:
1. житловий будинок за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м.; 
2. земельну ділянку, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 
3. автомобіль марки КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , які було зареєстровано на ім?я відповідача - ОСОБА_1 .
Також за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на:
4. житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м. згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
5. земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року. реєстровий № 4029;
6. садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . з відповідними надвірними будівлями та спорудами;
7. земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
8. 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557. 
9. майновий пай у структурі СВК «Дружка», код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010.57 грн, на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності намайновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25 .
10. майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 .
Спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом першої черги є рідні спадкодавцю, а саме: ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_23 (син), ОСОБА_1 (дружина).
У визначений законом шестимісячний строк усі спадкоємці першої черги позивач подали до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Белоусовій Н.В. заяви про прийняття спадщини ОСОБА_24 , де заведено спадкову справу за № 8/2008.
Оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів та між спадкоємцями не досягнута домовленість щодо розміру частки спадкового майна, яку повинен успадкувати кожен із спадкоємців, позивач змушена звернутися до суду із захистом своїх прав.
Позивач вважає, що майно, належне померлому ОСОБА_9 та перераховане вище за номерами 4, 5, 8, 9, 10 є особистою власністю померлого та повинно були розподілено порівну між всіма спадкоємцями 1 черги, тобто по 1/5 частині кожному
Садибний будинок загальною площею 12 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - «Садибний будинок»), який було придбано батьками позивача ( ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ) у 1991 році, та який у подальшому було реконструйовано та збільшено загальну площу Садибного будинку до 144.3 кв.м. є спільною сумісною подружжя ( ОСОБА_2 та ОСОБА_25 ), у зв`язку з чим, часка майна померлого в цьому будинку яка спадкується становить 1/2.
Виходячи з цього, частка позивачки, як спадкоємця І черги становить 1/10 Садибного будинку.
Щодо майна зазначеного під номерами 1 та 3, зазначає, що вважає, що 1/2 частка майна, яке було придбано подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_1 та оформлене на ім`я ОСОБА_1 входить до спадкового майна.
На підставі викладеного просить суд:
1. Визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 1/2 частина житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
2. Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на:
2.1. 1/5 частина житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35.5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
2.2. 1/5 частина земельна частка (пай) площею 3.4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40;
2.3. 1/10 частина садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами,
2.4. 1/10 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
2.5. 1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557;
2.6. 1/10 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м.. житлова площа 106.6 кв.м., який зареєстрований на ім?я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 1092, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
2.7. 1/10 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка зареєстрована на ім?я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1096, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
2.8. 1/10 частини автомобіля марки КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 . що зареєстрований на ім?я ОСОБА_18 .
2.9. 1/5 частину майновий пай у структурі СВК «Дружка», код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім?я ОСОБА_9 ,згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25:
2.10. 1/5 частину майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699.98 грн. на ім?я ОСОБА_9 .
3. Судові витрати покласти на відповідачів.
Ухвалою суду від 27.05.2019 Клопотання про витребування доказів задоволено: витребувано від Головного сервісного центру МВС України відомості про: реєстраційні дії проведені з автомобілем KIA CORENTO, 2013 року випуску, НОМЕР_4 ;поточного власника автомобіля KIA CORENTO, 2013 року випуску, НОМЕР_4 ;які транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) та з якого часу.

11.07.2019 від адвоката Арнаутової Лесі Михайлівни - Врони Андрія Валентиновича надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 , у якому заперечуючи проти задоволення зустрічного позову вказує, що 07.09.2011 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було укладено шлюб, актовий запис 13 (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_8 від 07.09.2011 р.).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_9 від 15.05.2018 р.).
16.05.2018 р. приватним нотаріусом Білоусовою Н.В. було заведено спадкову справу N?8/2018 щодо майна померлого ОСОБА_9 .
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. м
Частиною 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Після смерті ОСОБА_9 до кола спадкоємців ввійшли ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_9 (син від другого шлюбу), ОСОБА_6 (син від другого шлюбу), ОСОБА_7 (дочка від першого шлюбу), ОСОБА_4 (дочка від першого шлюбу).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
07.07.2016 ОСОБА_1 набула у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер 1092, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та на земельну ділянки, кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, загальною площею 0,0363 кв.м, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер 1096, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
В свою чергу п.3 ч.1 ст. 57 СК України декларує, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
НОМЕР_10 між ОСОБА_26 та ОСОБА_1 було укладено Договір безпроцентної позики.
Відповідно до п.2.1. Договору сума позики за Договором становить 42 тис. доларів США, що на день укладення договору по курсу НБУ складає 1 043 280 грн.
Звертає увагу суду, що вдень укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_9 було написано Заяву, якою він визнав та затвердив, що ОСОБА_1 купує житловий будинок та земельну ділянку3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , за її особисті кошти, у її особисту приватну власність за ціну та на умовах на її власний розсуд, яка посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякової Н.О., номер в реєстрі N?1100.
З огляду на це в розумінні положень статей 57 та 61 СК України вищезазначені об`єкти нерухомого майна є особистою приватною власністю ОСОБА_1 та не входять до кладу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_9 .
Щодо спадкування в порядку спадкування на майно що входить до складу спадщини.
В своїй позовній заяві ОСОБА_8 зазначає, що визначений законом шестимісячний строк усі спадкоємці першої черги подали до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусовій Н.В. заяв про прийняття спадщини ОСОБА_9 , де заведено спадкову справу за N?8/2008. Однак, у Позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів та між спадкоємцями не досягнута домовленість щодо розміру частки спадкового майна, яку повинен успадкувати кожен із спадкоємців, Позивач змушена була звернутися до суду із захистом свої справ.
З викладеними обставинами та підставами зазначеними в позовній заві ОСОБА_8 не згодні виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємець, (частина 1 статті 1269 ЦК України) який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у строк, визначений статтею 1270 ЦК України.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N?7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Як у своєму позові так і в додатках до позовної заяви ОСОБА_8 на підтвердження неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину жодним чином не посилається та не додає докази отримання обґрунтованої відмови нотаріуса в отриманні такого свідоцтва, що в свою чергу є підставою для відмови у даному позові.
Стосовно визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 зазначає, що ОСОБА_8 не вірно застосований спосіб захисту стосовно визнання права власності на зазначену земельну ділянку, нею не було вжито жодних заходів направлених на присвоєння кадастрового номеру, не надано належних доказів, які б свідчили про неможливість присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, що в свою чергу унеможливлює в задоволенні даної позовної вимоги.

06.08.2019 від ОСОБА_7 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 , надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказано наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є батьком позивачки.
За життя, у період з 1987 року по 23 травень 2011 року ОСОБА_9 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 .
За життя, у період з 07.09.2011 року по 14.05.2018 року, ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_1 , з якою вони набули у спільну сумісну приватну власність:
1. житловий будинок за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м.; 
2. земельну ділянку, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 
3. автомобіль марки КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , які було зареєстровано на ім?я відповідача - ОСОБА_1 .
Також за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на:
4. житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м. згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
5. земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року. реєстровий № 4029;
6. садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . з відповідними надвірними будівлями та спорудами;
7. земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
8. 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557. 
9. майновий пай у структурі СВК «Дружка», код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010.57 грн, на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25 .
10. майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 .
Спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом першої черги є рідні спадкодавцю, а саме: ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_23 (син), ОСОБА_1 (дружина).
У визначений законом шестимісячний строк усі спадкоємці першої черги позивач подали до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Белоусовій Н.В. заяви про прийняття спадщини ОСОБА_24 , де заведено спадкову справу за № 8/2008.
Оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів та між спадкоємцями не досягнута домовленість щодо розміру частки спадкового майна, яку повинен успадкувати кожен із спадкоємців, позивач змушена звернутися до суду із захистом своїх прав.
Позивач вважає, що майно, належне померлому ОСОБА_9 та перераховане вище за номерами 4, 5, 8, 9, 10 є особистою власністю померлого та повинно були розподілено порівну між всіма спадкоємцями 1 черги, тобто по 1/5 частині кожному
Садибний будинок загальною площею 12 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - «Садибний будинок»), який було придбано батьками позивача ( ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ) у 1991 році, та який у подальшому було реконструйовано та збільшено загальну площу Садибного будинку до 144.3 кв.м. є спільною сумісною подружжя ( ОСОБА_2 та ОСОБА_25 ), у зв`язку з чим, часка майна померлого в цьому будинку яка спадкується становить 1/2.
Виходячи з цього, частка позивачки, як спадкоємця І черги становить 1/10 Садибного будинку.
Щодо майна зазначеного під номерами 1 та 3, зазначає, що вважає, що 1/2 частка майна, яке було придбано подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_1 та оформлене на ім`я ОСОБА_1 входить до спадкового майна.
Таким чином частка позивачки, як спадкоємця І черги, у зазначеному майні становить 1/10.
Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС 25 квітня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 перереєструвала зазначений автомобіль на свого батька ОСОБА_27 .
Оскільки відповідач реалізувала зазначений автомобіль, 1/10 частина якого є спадковим майном позивача, то відповідач повинна сплатити позивачу ринкову вартість 1/10 частини цього автомобіля.
Згідно даних інтернет-сайту auto.ria.com середньо ринкова вартість автомобіля марки КіаSorento, 2013 року випуску, становить 15 285,57 доларів США. Таким чином, 1/10 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, становить 1 528,56 доларів США.
На підставі викладеного просить суд: 
Визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; садибний будинок загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 1/2 частина житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на:
1/5 частина житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35.5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина земельна частка (пай) площею 3.4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40;
1/10 частина садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами,
1/10 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557;
1/10 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м.. житлова площа 106.6 кв.м., який зареєстрований на ім`я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 1092, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
1/10 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка зареєстрована на ім?я ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1096, виданого 07.07.2016 року, видавник: Корякова Н.О. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області;
1/5 частину майновий пай у структурі СВК «Дружка», код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн., на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25;
2.10. 1/5 частину майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699.98 грн. на ім?я ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1/10 частину середньої ринкової вартості автомобіля марки КіаSorento, 2013 року випуску, об`ємом двигуна 2349, бензин, що становить 1 528,56 доларів США.
Судові витрати покласти на відповідачів.

06.08.2019 від  ОСОБА_28 надійшла заява про зміну предмету позовної заяви про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, у якому зазначає, що згідно відповіді Головного сервісного центру МВС 25 квітня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 перереєструвала зазначений автомобіль на свого батька ОСОБА_27 .
Таким чином,позивачка змінює предмет позову стосовно автомобіля марки КіаSorento, 2013 року випуску.
Згідно даних інтернет-сайту auto.ria.com середня ринкова вартість автомобіля марки КіаSorento, 2013 року випуску, становить 15 285,57 доларів США. 1/10 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, становить 1 528,56 доларів США.
Ухвалою суду від 06.08.2019 зустрічний позов представника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , треті особи Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», Саратська районна державна адміністрація про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою, об`єднаним в одне провадження з зустрічним позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою суду від 06.08.2019 витребувано від Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області копію реєстраційної справи, заведеної щодо прийняття рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) на садовий будинок загальною площею 144,3 кв.м., житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 06.08.2019 Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Бороган В.В., який діє на підставі ордеру, про призначення судової будівельно-технічної експертизи було задоволено.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2019 № 408 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку відстороненням судді ОСОБА_29 від здійснення правосуддя та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.09.2019 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.
30.03.2020 до суду надійшло повідомлення №19-5595 від 28.02.2020 про неможливість надання висновку за матеріалами цивільної справи № 495/17 /19.
Ухвалою суду від 31.03.2019 провадження у цивільній справі № 495/17/19 було відновлено.
25.11.2020 від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку за матеріалами цивільної справи № 495/17/19.
Ухвалою суду від 03.12.2020 клопотання ОСОБА_19 про витребування доказів по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою, та за зустрічним позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності задоволено: витребувано з Білгород-Дністровського БТІ (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Леніна, буд. 23) архівну справу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 з 1991 року по 2010 роки.
Ухвалою суду від 22.12.2020 внесено виправлення в ухвало Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2020.
05.11.2021 до суду надійшов висновок експерта № 21-384 від 29.09.2021 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 495/17/19.
Ухвалою суду від 13.01.2022 витребувано з Відділу державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради копію реєстраційної справи, заведеної щодо прийняття рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) на садовий будинок загальною площею 144,3 кв.м., житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
03.02.2022 до суду надійшли витребувані документи.

30.09.2022 від  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бороган В.В., надійшла заява про зміну предмету позову, у якій зазначено наступне.
Під час судового розгляду встановлено, що автомобіль марки KiaSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , був проданий. 
Таким чином, на теперішній час предметом розгляду є не визнання права власності у частки автомобіля, а стягнення з відповідача, ОСОБА_1 ринкової вартості 1/10 частини спірного автомобіля. 
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, відповідно до яких: «як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь яким, а цілком конкретним способом захисту свого права» (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі №925/1265/16.) Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі № 569/17272/15-ц. 
Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Таким чином, ефективним способом захисту прав позивача, є стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , вартості 1/10 частини автомобіля марки KiaSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 у той час, коли вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 
01.08.2022 року між позивачем та ФОП ОСОБА_30 укладено договір на виконання експертного експертизи №0108Е/22/1, згідно умов якого ФОП ОСОБА_30 виконує експертизу/експертне автотоварознавче дослідження відповідно до п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 року №53/5, на підставі листа-заяви від 01.08.2022 року, з наданням за його результатами висновку експерта №0108Е/22/1, а ОСОБА_2 оплачує рахунок №0108Е/22/1 від 01.08.2022 року за проведення судової експертизи/експертного дослідження.
Згідно рахунку №0108Е/22/1 від 01.08.2022 року вартість судової експертизи/експертного дослідження становить 2 000,00 грн. року 
Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи №0108Е/22/1 від 01.08.2022 оціночна вартість автомобіля КЗТ KiaSorento, VIN: НОМЕР_11 , 2013 року виготовлення, станом на дату оцінки становить 572 300,00 грн.
Таким чином 1/10 частина автомобіля КЗТ Kia Sorento, VIN: НОМЕР_11 , 2013 року виготовлення становить 57 230,00 грн. 
У зв`язку з тим, що судовим експертом, яким був повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, визначено оціночну/середньо ринкову вартість спірно автомобіля позивач бажає змінити наступні позовні вимоги: Пункт 2.8 резолютивної частини позовної заяви викласти у наступні редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 грошову компенсацію 1/10 частини вартості автомобіля KiaSorento, VIN: НОМЕР_11 , 2013 року виготовлення, у розмірі 57 230,00 грн. В іншій частині позовні вимоги залишити без змін.
Ухвалою суду від 03.10.2022 витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякової Надії Олексіївни належним чином засвідчені копії: 
- договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 1092, виданого 07.07.2016 року, згідно умов якого ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м. та документів на підставі яких даний договір купівлі-продажу був посвідчений;
- договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1096, виданого 07.07.2016 року, згідно умов якого ОСОБА_1 придбала земельну ділянку, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 0,0363 кв.м. Цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та документів на підставі яких даний договір купівлі-продажу був посвідчений.
01.11.2022 від приватного нотаріуса Корякової Надії Олексіївни надійшли витребувані документи.
Ухвалою суду від 29.05.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійович, Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою, та за зустрічним позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала, що вимоги первісного позову про скасування реєстрації на будинок вона підтримує у повному обсязі, та просить його задовольнити, оскільки ця реєстрація проведена із численними порушеннями. Так, державним реєстратором не було долучено довідку про членство особи у кооперативі, та внесення ним пайових внесків у повному обсязі, а також був відсутній документ, кий підтверджує присвоєння цьому об`єкту нерухомого майна відповідної адреси. Також вказала, що технічний паспорт на садовий будинок є таким, що також складений з численним порушеннями : ОСОБА_9 не був його замовником, а сам технічний паспорт має ряд невідповідностей. Також звернула увагу суду на той факт, що стороною відповідача – ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту того, що садовий будинок був побудований саме до 05 серпня 1992 року. 
З приводу зустрічного позову ОСОБА_2 . ОСОБА_1 зазначила, що протягом 8 років після розірвання шлюбу між ОСОБА_9 ОСОБА_2 це питання нею не піднімалось, оскільки між ОСОБА_9 ОСОБА_2 існувала чітка домовленість про те, що ОСОБА_9 залишив все майно, набуте у першому шлюбі донькам від першого шлюбу, оскільки хотів зберегти мирні відносини та діяв виключно в інтересах дітей. У задоволенні цього позову просила суд відмовити. 
Щодо позовів про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_9 , зазначила, що ніколи не заперечувала права дітей ОСОБА_9 від першого шлюбу на спадкування, та навпаки, неодноразово пропонувала мирно врегулювати спір мирним шляхом, тому вважає, що право дітей ОСОБА_9 від першого шлюбу на спадкове майно нею не заперечується, тобто є такою, що не потребує доказування. Однак, зазначила, що ОСОБА_2 намагається штучно розширити спадкову масу та включити в неї майно яке не входить до складу спадкової маси та має окремий правовий режим – автомобіль та земельна ділянка з будинком у смт. Чабани, щодо поділу яких ОСОБА_1 категорично заперечує. 
Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. у судовому засіданні підтримав доводи ОСОБА_1 щодо первісного та зустрічного позовів та додав, що дійсно, реєстрація садового будинку була проведена із численними порушеннями, які вказані у позовній заяві. Також додав, що в нього викликає великі сумніви проведена експертиза садового будинку, оскільки експерт, який проводив експертизу, не приїжджав безпосередньо на об`єкт експертизи, а також допустив ряд порушень, серед яких, також лист щодо того, що таку експертизу взагалі не можливо проводити, а сам експерт після проведення експертизи звільнився зі свого місця роботи, що унеможливлює отримання від нього відповідей на питання щодо проведення експертизи. 
Представник відповідача за первісним позовом адвокат Бороган В.В. у судовому засіданні вказав, що попереднім складом суду були допитані свідки, які вказали, що станом на 2000 рік будівля садового будинку вже існувала, і експертиза підтвердила цей факт. Тобто, як вказує адвокат Бороган В.В. цей садовий будинок був побудований до 1992 року, і, відповідно, жодних прав ОСОБА_1 він не зачіпає. Вказав, що у задоволенні первісного позову слід відмовити саме з підстав того, що права позивачки ОСОБА_1 вищевказаною реєстрацією садового будинку не порушені. Вимоги зустрічних позовів підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 
ОСОБА_2 у судовому засіданні просила у задоволенні первісного позову відмовити, вимоги зустрічних – задовольнити та вказала, що реєстрація садового будинку, який є предметом розгляду даної справи, почала оформлюватись оформлювався значно раніше, однак, дуже затягнулась через оформлення приватизацію на земельну ділянку, оскільки приватизації відбувалась на загальну земельну ділянку кооперативу. Вказала, що цей садовий будинок вони убували разом із ОСОБА_9 . Також пояснила, що спільна дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_9 виросла на цій дачі, і ОСОБА_9 сам неодноразово говорив про те, що ця дача має залишитись Ксенії. Щодо квартири по АДРЕСА_1 , вказала, що ця квартира була отримана її матір`ю, як співробітником виконкому, і у подальшому ця квартира була приватизована на трьох – на її ім`я ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . 
Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась судом обов`язковою.
Згідно з ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
У судовому засіданні 06.05.2026, суд повідомив учасників провадження, що переходить на стадію ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 18.05.2026. 
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
07 вересня 2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_33 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_12 , виданого 07 вересня 2011 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13 (т. 1 а.с. 9).
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 травня 2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 8341 (т. 1 а.с. 10, 94).
Після смерті ОСОБА_9 приватним нотаріусом Білоусовою Н.В. було заведено спадкову справу до майна померлого № 8/2018 (т. 1 а.с. 11).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 144141568 від 06.11.2018) за ОСОБА_9 (особа померла), РНОКПП: НОМЕР_1 було зареєстровано право власності на садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8 (додаткові відомості АДРЕСА_8 ). Дата та час державної реєстрації: 26.10.2018, державний реєстратор: Корсун Олег Валерійович, Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область, підстава виникнення права власності: довідка, серія та номер: б/н, видавник СК «Жемчужина-2»; технічний паспорт серія та номер б/н, виданий 06.02.2018, видавник: ПП «УКРЕЛТРАНС», підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43807009 від 01.11.2018, ОСОБА_34 , Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область (т. 1 а.с. 12-13).
20 червня 1987 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_35 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділ РАГСУ Центрального району м. Одеси (т. 1 а.с. 14, 90).
У вказаному шлюбі у ОСОБА_9 та ОСОБА_2 народилися діти, а саме: 
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 виданого 23.01.1988) (т. 1 а.с. 91); 
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 , виданого 28.08.2007) (т. 1 а.с. 92).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011 по справі № 2-7367/11 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 03.06.2011 (т. 1 а.с. 93).
Постановою приватного нотаріуса Білоусової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2018 ОСОБА_2 відмовлено в проведенні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя в разу смерті одного з подружжя на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 (т. 1 а.с. 100).
Згідно листа приватного нотаріуса № 354/01-16 від 24.10.2018 спадкоємцями по спадковій справі після смерті покійного ОСОБА_9 є: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_36 , (донька), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від імені яких діє мати ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дружина) (т. 1 а.с. 101).
Згідно з технічним паспортом на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , вказаний об`єкт нерухомості побудований до 05.08.1992 (т. 1 а.с. 103-108).
Згідно з відповіді т.в.о. ректора Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського» ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , навчалася за денною формою за рахунок держбюджету на факультеті підготовки вчителів початкових класів за спеціальністю «Педагогіка і методика початкового навчання» Одеського державного педагогічного інституту ім. К.Д. Ушинського (наказ про зарахування від 05.08.1989 № 99-ст, наказ про відрахування від 30.06.1993 № 135-ст) (т. 1 а.с. 163).
Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 13.06.1995 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 та члену його сім`ї ОСОБА_4 в рівних частках (т. 1 а.с. 182).
Розпорядженням органу приватизації від 13.06.1995 № 61917 квартиру за адресою: АДРЕСА_9 передана у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 183).
Згідно з витягом з книги видачі свідоцтв на майнові пах на ім`я ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІІ № 25 на загальну суму 7010,57 грн. крім того ОСОБА_9 є в списку власників майнових паїв КСП «Дружба» (резервний фонд), але свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства не отримував (т. 2 а.с. 13-24).
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВС № 387927 (номер витягу 4963374 від 06.10.2004) та свідоцтва про право на спадщину за законом будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_9 (підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину/ВВМ №045657/21.09.2004/нотаріальна контора) (т. 2 а.с. 28-29).
Згідно з відповіддю Головного сервісного центру МВС № 31/16486 від 11.07.2019 та долученої до неї реєстраційної картки ТЗ власником автомобілю Kia Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_27 (т. 2 а.с. 71-73).
Згідно з висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 21-384 від 21.09.2021 враховуючи відсутність відповідних методик щодо визначення дати будівництва об`єктів нерухомості, на підставі наданих документів, матеріалів інвентаризаційної справи № 28-451ф та п.п. 2.3 розділу ІХ Інвентаризаційні роботи Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, можливо зробити висновок, що садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований у 1991 році (т. 3 а.с. 8-14).
Згідно з висновком експерта № 010Е/22/1 транспортно-товарознавчої експертизи від 01.08.2022 оціночна вартість автомобіля КТЗ Kia Sorento VIN: НОМЕР_11 , 2011 року виготовлення, станом на дату оцінки становить 572 300 грн. (т. 3 а.с. 102-106).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову (зустрічного позову) та висновки суду
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.

Щодо первісних позовних вимог ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
07 вересня 2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_33 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_15 , виданого 07 вересня 2011 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13.
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 травня 2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 8341.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 144141568 від 06.11.2018) за ОСОБА_9 (особа померла), РНОКПП: НОМЕР_1 було зареєстровано право власності на садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8 (додаткові відомості АДРЕСА_8 ). Дата та час державної реєстрації: 26.10.2018, державний реєстратор: Корсун Олег Валерійович, Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область, підстава виникнення права власності: довідка, серія та номер: б/н, видавник СК «Жемчужина-2»; технічний паспорт серія та номер б/н, виданий 06.02.2018, видавник: ПП «УКРЕЛТРАНС», підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43807009 від 01.11.2018, ОСОБА_34 , Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область.
Згідно листа приватного нотаріуса № 354/01-16 від 24.10.2018 спадкоємцями по спадковій справі після смерті покійного ОСОБА_9 є: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_36 , (донька), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від імені яких діє мати ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дружина).
Згідно з технічним паспортом на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , вказаний об`єкт нерухомості побудований до 05.08.1992.
Згідно з висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 21-384 від 21.09.2021 враховуючи відсутність відповідних методик щодо визначення дати будівництва об`єктів нерухомості, на підставі наданих документів, матеріалів інвентаризаційної справи № 28-451ф та п.п. 2.3 розділу ІХ Інвентаризаційні роботи Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, можливо зробити висновок, що садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований у 1991 році.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-ІV).
Частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав. При цьому відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй майном на праві власності, а лише обмежує оборотоздатність нерухомого майна, оскільки ні продати, ні подарувати його за відсутності державної реєстрації неможливо.
За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.
Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з пунктом 19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1127), державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав.
За відсутності відомостей у Реєстрі прав власності на нерухоме майно державний реєстратор використовує наявні відомості, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.
Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1212-VII «Про внесення змін до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, статтю 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено частиною третьою, якою передбачено, що для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою.
Згідно з пунктом 42 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:
1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.
Пунктом 43 Порядку № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:
1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;
2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Пунктом 66 Порядку № 1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.
Пунктом 81 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.
Суд, надаючи оцінку діям державного реєстратора Корсун О.В., на дату вчинення ним реєстраційної дії щодо спірного нерухомого майна, перевіряє їх відповідність вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1127 станом на дату її проведення.
01.11.2018 державним реєстратором Корсун О.В., на підставі : довідка, серія та номер: б/н, видавник СК «Жемчужина-2» та технічного паспорту серія та номер б/н, виданий 06.02.2018, видавник: ПП «УКРЕЛТРАНС» здійснено державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна - садовий будинок.
Підставою внесення даного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було рішення державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича, Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43807009 від 01.11.2018.
Як вже зазначалося вище, згідно з технічним паспортом на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , вказаний об`єкт нерухомості побудований до 05.08.1992. А згідно з висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 21-384 від 21.09.2021 враховуючи відсутність відповідних методик щодо визначення дати будівництва об`єктів нерухомості, на підставі наданих документів, матеріалів інвентаризаційної справи № 28-451ф та п.п. 2.3 розділу ІХ Інвентаризаційні роботи Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, можливо зробити висновок, що садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований у 1991 році.
Суд звертає увагу, що згідно наявних в матеріалах справи документів, у переліку документів, наданих заявником державному реєстратору, відсутній документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Крім того, суд критично оцінює подану державному реєстратору Корсуну О.В. довідку голови правління СК «Жемчужина-2» оскільки вона не повній мірі підтверджує факт членства ОСОБА_9 у кооперативі (вказано лише про наявну можливість документально підтвердити факт членства), як і зовсім не підтверджує внесення ОСОБА_9 пайового внеску в повному обсязі, окрім того, суд звертає увагу, що дана довідка не містить номеру, та дати її видачі. 
Окремо суд зазначає, що погоджується з твердженнями ОСОБА_1 у тій частині, що державна реєстрація права власності на садовий будинок була проведена державним реєстратором на підставі заяви ОСОБА_2 , яка не є спадкоємцем ОСОБА_9 , оскільки є колишньою дружиною спадкодавця, та з поданих до суду документів, зокрема з копії реєстраційної справи з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1682306351103 вбачається що остання діяла самостійно, а не в інтересах неповнолітніх спадкоємців ОСОБА_9 . 
Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що згідно матеріалів даної справи, на земельну ділянку, на якій збудований спірний садовий будинок – 451 «а» у СК «Жемчужина-2», ОСОБА_9 був отриманий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 074789 від 04 жовтня 1999 року. Однак, при проведенні оспорюваної реєстрації, жодних даних прив`язки вказаної земельної ділянки до садового будинку із вказанням відповідного кадастрового номеру, який на ній побудований, матеріали реєстраційної справи не містять. 
Аналізуючи положення ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд виснує, що законодавець поклав на відповідних посадових осіб обов`язок під час реєстрації перевіряти відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечності зареєстрованих прав і тих, що подаються до реєстрації, та в деяких випадках - факт виконання умов правочину. Зазначене свідчить, що реєстрація прав на нерухоме майно не є автоматичною, здійснюється не за явочним принципом. Приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідна посадова особа здійснює дії по аналізу поданих документів, зареєстрованих прав тощо та приймає відповідне рішення про здійснення реєстрації або про відмову у здійсненні такої реєстрації, яке є обов`язковим для заявника.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
На підставі викладеного суд вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок загальної площею 114,3 кв.м. житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 є таким, що прийнято без дотримання встановленої законом процедури, а тому вимоги первісного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Натомість окремо суд вважає за необхідне зазначити, що вказане рішення не позбавляє спадкоємців ОСОБА_38 права звернутися до відповідних державних органів та зареєструвати права власності на спірний садовий будинок у встановленому законодавством порядку з дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 суду зазначає наступне.
Судом встановлено, що 20 червня 1987 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_35 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділ РАГСУ Центрального району м. Одеси.
У вказаному шлюбі у ОСОБА_9 та ОСОБА_2 народилися діти, а саме: 
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 виданого 23.01.1988); 
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 , виданого 28.08.2007).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011 по справі № 2-7367/11 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 03.06.2011.
Постановою приватного нотаріуса Білоусової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2018 ОСОБА_2 відмовлено в проведенні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя в разу смерті одного з подружжя на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 .
Судом також встановлено, що спірне нерухоме майно у виді садового будинку, за адресою: АДРЕСА_8 . було придбано подружжям Арнаутовими саме у період шлюбу.
Згідно з технічним паспортом на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , вказаний об`єкт нерухомості побудований до 05.08.1992, а згідно з висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 21-384 від 21.09.2021 встановлено, що садовий будинок, загальною площею 144,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований у 1991 році.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Згідно з частиною другою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. 
Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.
За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.
Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16.
Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.
Суд констатує, що оскільки садовий будинок за адресою, розташований за адресою: АДРЕСА_8 є таким, що побудований до 05.08.1992, тобто не потребує прийняття його до експлуатації, проте державна реєстрація права власності на нього скасується судом, то зважаючи на вищевикладену практику Верховного суду, у юридичному розмінні спірне нерухоме майно не набуло статусу житлового будинку, тому не будучи житловим будинком з юридичного погляду, садовий будинок є об`єктом незавершеного будівництва, тому визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами не є можливим.
У цьому випадку суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, проте така вимога ОСОБА_2 не заявлялася.
На підставі викладеного у задоволенні позову третьої особи необхідно відмовити.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_28 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд вирішив наступне.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_28 послалася на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).
Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2024 року в справі № 204/8935/22 (провадження № 61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі № 707/2877/22 (провадження № 61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24) та інших.
ОСОБА_28 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину.
Іншими спадкоємцями є ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , та які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тобто є такими, що також прийняли спадщину.
Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Н.В. від 26.05.2019 відмовлено ОСОБА_39 в отриманні свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_9 на підставі не надання правовстановлюючих документів.
Як зазначає позивач оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, яка відмовляється надати їх нотаріусу.
У Постанові КЦС ВС від 22 вересня 2021 року в справі № 523/18162/16 вказано наступне: «Встановивши, що оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати, і ця обставина унеможливила отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки в нотаріальному порядку, суд зробив обґрунтований висновок, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим визнання за позивачем права власності на частку у праві спільної власності на нерухоме майно в порядку спадкування є ефективним способом захисту його порушеного права.».
Як встановлено судом, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 травня 2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 8341.
Після його смерті відкрилася спадщина на усе майно, що належало йому на праві власності.
Родинні зв`язки з ОСОБА_28 та ОСОБА_9 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 . виданого 23.01.1988 Центральним відділом ДРАЦС м. Одеси та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_16 , виданого 24.03.2017 Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
На час відкриття спадщини ОСОБА_9 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_9 , а саме частина (1/2) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1995 управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Також суд приймає до уваги, що згідно штампу Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації вказане свідоцтво було зареєстровано в органах БТІ 22.06.1995.
Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У частині 3 статті 3 цього Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.
Пунктами 24, 26 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (чинного на момент прийняття розпорядження органу приватизації) встановлено, що орган приватизації оформляє розрахунки та видає розпорядження (додаток 8). На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує свідоцтво про право власності на житло (додаток 10) та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі (додаток 11).
Пунктом 28 вищезазначеного Положення передбачено, що свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно територіальними бюро технічної інвентаризації, проте виникнення права власності на вказане майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому не здійснення особою державної реєстрації права власності на квартиру після вступу в силу ЦК України не позбавляє її права власності на це майно.
Отже, право власності спадкодавця ОСОБА_9 на частку спірної квартири (а саме 1/2 її частини) підтверджене належними та допустимими доказами.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.09.2004 державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Борісовим І.І., житловий будинок з господарськими та іншими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_9 .
На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 074789 виданого 04.10.1999 головою Затоківської селищної Ради народних депутатів Арнаутову П.І. передано у власність для ведення садівництва земельну ділянку, розташовану на території Затоківської селищної ради СК «Жемчужина-2», діл. НОМЕР_17 а.
Також ОСОБА_9 належали майновий пай у структурі СВК «Дружка» на загальну суму 7 010,57 грн., на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699.98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) (за даними книги № 1 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Саратською районною державною адміністрацією ОСОБА_9 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) 3,4 га, серії РН № 720126, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2004 серії ВВВ № 437416).
У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 243/6275/16-ц КЦС ВС вказав, що коли спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, то вони вважаються рівними. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця визнаються рівними. При поділі спадщини застосовуються правила, передбачені в гл. 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному зі спадкоємців за законом або за заповітом.
Враховуючи, що спадкодавцем ОСОБА_9 у виниклих правовідносинах заповіт не складався, спадкоємці: ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 не досягли згоди при розподілі спадщини, тому захист порушеного права підлягає вирішенню в судовому порядку, що позивачем за зустрічним позовом і зроблено і зроблено шляхом подачі позову до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_28 та визнання їх такими, що підлягають задоволенню, проте частково, а саме: 
- визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: 
житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім`я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; 
майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; 
земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; 
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 
1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
Визнати за ОСОБА_17 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на: 
1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/6 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кіз. м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_40 1/10 частину середньої ринкової вартості автомобіля марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, що становить 57 230,00 грн..
Щодо іншого заявленого майна, а саме: садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; 1/2 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) – суд зазначає, що вказане майно не може бути включено до складу майна спадкодавця, та відповідно передаватись у спадщину з огляду на наступне.
Щодо садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 суд зазначає, що зважаючи на відсутність належних документів дійсності набуття права власності на цей садибний будинок ОСОБА_9 та скасування за ним права власності на вказане нерухоме майно – відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Щодо 1/2 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) суд зазначає наступне.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.
У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України).
Таким чином, після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого з подружжя в об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини. Вказана позиція суду підтверджується постановою Верховного Суду України від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17-ц.
Судом встановлено, що 07.07.2016 ОСОБА_1 купила житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0363 га кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . 
Вказане підтверджується відповідними копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округ Київської області Коряковою Н.О. 07.07.2016 за реєстровим № 1092, договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округ Київської області Коряковою Н.О. 07.07.2016 за реєстровим № 1096 та копіями документів, на підставі яких вони були посвідчені, наданими суду на підставі відповідної ухвали про витребування доказів.
Вказані об`єкти нерухомого майна дійсно були придбані ОСОБА_1 під час перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_9 .
Проте ОСОБА_9 07.07.2016 склав відповідну заяву, що була посвідчена приватним нотаріусом Коряковою Н.О. за реєстровим № 1091, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_9 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, цією заявою повідомляє, що його дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , купує житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0363 га, кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , за її особисті кошти, у її особисту приватну власність, за ціну та на умовах на її власний розсуд. При цьому він стверджує, що не несе відповідальності та не має ніяких зобов`язань у зв`язку з придбанням його дружиною вищевказаного нерухомого майна, ніяких матеріальних та інших претензій не має до цього майна та не буде мати в майбутньому.
У зв`язку з наведеним житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,0363 га, кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 хоча й придбані у період шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , але за особисті кошти останньої, тому це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною ОСОБА_1 , тому не може бути включено до спадкової маси, тому позов у цій частині також задоволенню не підлягає.
Натомість, суд зазначає, що набутий ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в період шлюбу транспортний засіб: автомобіль Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, тому частка у праві спільної сумісної власності спадкодавця ОСОБА_9 , складала 1/2, яка могла бути успадкована його спадкоємцями.
Проте згідно реєстраційною карткою ТЗ автомобіль Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладений в ТСЦ № 8047/2019/1434676 від 25.04.2010, був відчужений ОСОБА_1 ОСОБА_27 .
Оціночна вартість автомобіля марки Кіа Sorento, 2011 року випуску складає 572 230,00 грн.
Доказів, які б свідчили про те, що оціночна вартість автомобіля є іншою, відповідачем не надано, така вартість сторонами не оспорювалась. 
Отже, 1/10 частки компенсації за вищезазначений автомобіль марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , складатиме 57 230,00 грн..
На підставі викладеного зустрічний позов (у урахуванням поданих уточнень) ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_7 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступних висновків. 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_28 послалася на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).
Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2024 року в справі № 204/8935/22 (провадження № 61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі № 707/2877/22 (провадження № 61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24) та інших.
ОСОБА_7 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину.
Іншими спадкоємцями є ОСОБА_28 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , та які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тобто є такими, що також прийняли спадщину.
Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Н.В. від 27.05.2019 відмовлено ОСОБА_2 , як законному представнику від імені та в інтересах ОСОБА_7 , в отриманні свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_9 на підставі не надання правовстановлюючих документів.
Як зазначає позивач оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, яка відмовляється надати їх нотаріусу.
У Постанові КЦС ВС від 22 вересня 2021 року в справі № 523/18162/16 вказано наступне: «Встановивши, що оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати, і ця обставина унеможливила отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки в нотаріальному порядку, суд зробив обґрунтований висновок, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим визнання за позивачем права власності на частку у праві спільної власності на нерухоме майно в порядку спадкування є ефективним способом захисту його порушеного права.».
Як встановлено судом, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 травня 2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 8341.
Після його смерті відкрилася спадщина на усе майно, що належало йому на праві власності.
Родинні зв`язки з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 , виданого 28.08.2007 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси.
На час відкриття спадщини ОСОБА_9 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_9 , а саме частина (1/2) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1995 управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Також суд приймає до уваги, що згідно штампу Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації вказане свідоцтво було зареєстровано в органах БТІ 22.06.1995.
Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У частині 3 статті 3 цього Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.
Пунктами 24, 26 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (чинного на момент прийняття розпорядження органу приватизації) встановлено, що орган приватизації оформляє розрахунки та видає розпорядження (додаток 8). На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує свідоцтво про право власності на житло (додаток 10) та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі (додаток 11).
Пунктом 28 вищезазначеного Положення передбачено, що свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно територіальними бюро технічної інвентаризації, проте виникнення права власності на вказане майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому не здійснення особою державної реєстрації права власності на квартиру після вступу в силу ЦК України не позбавляє її права власності на це майно.
Отже, право власності спадкодавця ОСОБА_9 на частку спірної квартири (а саме 1/2 її частини) підтверджене належними та допустимими доказами.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.09.2004 державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Борісовим І.І., житловий будинок з господарськими та іншими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_9 .
На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 074789 виданого 04.10.1999 головою Затоківської селищної Ради народних депутатів Арнаутову П.І. передано у власність для ведення садівництва земельну ділянку, розташовану на території Затоківської селищної ради СК «Жемчужина-2», діл. НОМЕР_17 а.
Також ОСОБА_9 належали майновий пай у структурі СВК «Дружка» на загальну суму 7 010,57 грн., на ім?я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139, (резервний фонд) на загальну суму 2 699.98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) (за даними книги № 1 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Саратською районною державною адміністрацією ОСОБА_9 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) 3,4 га, серії РН № 720126, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2004 серії ВВВ № 437416).
У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 243/6275/16-ц КЦС ВС вказав, що коли спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, то вони вважаються рівними. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця визнаються рівними. При поділі спадщини застосовуються правила, передбачені в гл. 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному зі спадкоємців за законом або за заповітом.
Враховуючи, що спадкодавцем ОСОБА_9 у виниклих правовідносинах заповіт не складався, спадкоємці: ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 не досягли згоди при розподілі спадщини, тому захист порушеного права підлягає вирішенню в судовому порядку, що позивачем за зустрічним позовом і зроблено і зроблено шляхом подачі позову до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_7 та визнання їх такими, що підлягають задоволенню, проте частково, а саме: 
- визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: 
житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім`я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; 
майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; 
земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; 
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 
1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на: 
1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/6 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кіз. м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1/10 частину середньої ринкової вартості автомобіля марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, що становить 57 230,00 грн..
Щодо іншого заявленого майна, а саме: садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідними надвірними будівлями та спорудами; 1/2 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) – суд зазначає, що вказане майно не може бути включено до складу майна спадкодавця, та відповідно передаватись у спадщину з огляду на наступне.
Щодо садибного будинку загальною площею 144,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 суд зазначає, що зважаючи на відсутність належних документів дійсності набуття права власності на цей садибний будинок ОСОБА_9 та скасування за ним права власності на вказане нерухоме майно – відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Щодо 1/2 частини житлового будинку за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 156 кв.м., житлова площа 106.6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 3222457400:04:003:5344 за адресом: АДРЕСА_5 , загальна площа 0.0363 кв.м. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) суд зазначає наступне.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.
У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України).
Таким чином, після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого з подружжя в об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини. Вказана позиція суду підтверджується постановою Верховного Суду України від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17-ц.
Судом встановлено, що 07.07.2016 ОСОБА_1 купила житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0363 га кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . 
Вказане підтверджується відповідними копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округ Київської області Коряковою Н.О. 07.07.2016 за реєстровим № 1092, договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округ Київської області Коряковою Н.О. 07.07.2016 за реєстровим № 1096 та копіями документів, на підставі яких вони були посвідчені, наданими суду на підставі відповідної ухвали про витребування доказів.
Вказані об`єкти нерухомого майна дійсно були придбані ОСОБА_1 під час перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_9 .
Проте ОСОБА_9 07.07.2016 склав відповідну заяву, що була посвідчена приватним нотаріусом Коряковою Н.О. за реєстровим № 1091, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_9 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, цією заявою повідомляє, що його дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , купує житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0363 га, кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , за її особисті кошти, у її особисту приватну власність, за ціну та на умовах на її власний розсуд. При цьому він стверджує, що не несе відповідальності та не має ніяких зобов`язань у зв`язку з придбанням його дружиною вищевказаного нерухомого майна, ніяких матеріальних та інших претензій не має до цього майна та не буде мати в майбутньому.
У зв`язку з наведеним житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,0363 га, кадастровий номер 3222457400:04:003:5344, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 хоча й придбані у період шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , але за особисті кошти останньої, тому це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною ОСОБА_1 , тому не може бути включено до спадкової маси, тому позов у цій частині також задоволенню не підлягає.
Натомість, суд зазначає, що набутий ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в період шлюбу транспортний засіб: автомобіль Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, тому частка у праві спільної сумісної власності спадкодавця ОСОБА_9 , складала 1/2, яка могла бути успадкована його спадкоємцями.
Проте згідно реєстраційною карткою ТЗ автомобіль Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладений в ТСЦ № 8047/2019/1434676 від 25.04.2010, був відчужений ОСОБА_1 ОСОБА_27 .
Оціночна вартість автомобіля марки Кіа Sorento, 2011 року випуску складає 572 230,00 грн.
Доказів, які б свідчили про те, що оціночна вартість автомобіля є іншою, відповідачем не надано, сторонами у судовому засіданні вона не оспорювалась. 
Отже, 1/10 частки компенсації за вищезазначений автомобіль марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , складатиме 57 230,00 грн..
На підставі викладеного зустрічний позов (у урахуванням поданих уточнень) ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За умовами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ч. 8 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, питання розподілу судових витрат буде вирішено після надання відповідних заяв, про які заявили учасники у заявах по суті.
На підставі наведеного, керуючись статями 10, 12, 13, 76, 80, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 1216-1218, 1261 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича Комунального Підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності за померлою особою – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Корсун Олега Валерійовича КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро держаної реєстрації» про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 28694514 за ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть серії та номер НОМЕР_2 ) на садовий будинок загальної площею 144,3 кв.м. житлова площа 86,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частку у майні, набутого подружжям у шлюбі – залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом – задовольнити частково.
Визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: 
житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім`я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; 
майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; 
земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; 
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 
1/2 частина автомобіля КіаSorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
Визнати за ОСОБА_17 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на: 
1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/6 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кіз. м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_40 1/10 частину середньої ринкової вартості автомобіля марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, що становить 57 230,00 грн..
В інші частині позовних вимог – відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи: Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», Саратська районна державна адміністрація про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом – задовольнити частково.
Визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 входить: 
житловий будинок з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі жилой площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029; 
майновий пай у структурі СВК «Дружка». код ЄДРПОУ 03766139, на загальну суму 7 010,57 грн, на ім`я ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ОД-ХХІ № 25; 
майновий пай КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03766139 (резервний фонд) на загальну суму 2 699,98 грн. на ім?я ОСОБА_9 ; 
земельна частка (пай) площею 3,4 га, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на ім?я ОСОБА_9 серія РН № 720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 40; 
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року; 
1/2 частина квартири АДРЕСА_6 . яка розташована по АДРЕСА_7 загальної площі 51.5 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від13.06.1995 року, реєстровий № 7-6557; 
1/2 частина автомобіля Кіа Sorento, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 .
Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , право власності на: 
1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами та іншими спорудами загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1891 кв.м, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/5 частина сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,4 га, серії PH №720126, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, реєстровий № 4029;
1/6 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.10.1999 року;
1/10 частина квартири АДРЕСА_4 загальної площі 51,5 кіз. м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, реєстровий №7-6557;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1/10 частину середньої ринкової вартості автомобіля марки Кіа Sorento, 2013 року випуску, що становить 57 230,00 грн..
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_10 ).
Відповідач за первісним позовом – державний реєстратор Корсун Олег Валерійович Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» (адреса: Одеська область, Березівський р-н, с. Новоселівка, вул. Нова, 77-А, код ЄДРПОУ: 40379752).
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) – ОСОБА_41 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_18 , адреса: АДРЕСА_9 )
Відповідач за первісним позовом – ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_10 ).
Відповідач за первісним позовом – ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_10 ).
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) – ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_11 )
Третя особа – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_19 , адреса: АДРЕСА_11 ).
Повний текст судового рішення складено 18.05.2026.

Суддя          Юлія ШЕВЧУК