ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 р. 	Справа № 520/160/26	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В.) від 25.02.2026 по справі № 520/160/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії ГУ ПН в Харківській області з приводу відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової доплати за службу в особливих умовах) за період з 01.08.2020р. по 18.12.2025р. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III;
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової доплати за службу в особливих умовах) за період з 01.08.2020р. по 18.12.2025р. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (зі змінами та доповненнями).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 Позов - задоволено частково.
Суд вийшов за межі позову.
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25.
Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у порядку Закону України від 19.10.2000р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за несвоєчасну виплату доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25, за період з 01.08.2020р. по 17.12.2025р.
Позов у решті вимог - залишив без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що з системного аналізу правових норм чинного законодавства вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі сум індексації грошових доходів громадян) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється у день виплати основної суми доходу. Відповідач вважає, що додаткова винагорода на період дії карантину не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для поліцейських, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються до грошового забезпечення (заробітної плати). Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» застосовується до грошових доходів громадян, які не мають разового характеру, а додаткова доплата на період дії карантину є одноразовою виплатою і тому не підлягає компенсації у відповідності до вимог цього Закону. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 16 травня 2024 року по справі № 600/341/23-а. Також відповідач не погоджується з визначеним судом періодом.
Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України.
Згідно з витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 277 о/с від 08.06.2021 заявник з 15.06.2021 був звільнений зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII через хворобу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі № 520/2793/25 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за несення служби в нічний час за період з 18.03.2020 по 15.06.2021 (438 годин). Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за несення служби в нічний час за період з 18.03.2020 по 15.06.2021 (438 годин). Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 15.06.2021. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 15.06.2021, з урахуванням періодів перебування на лікарняному з 09.03.2021 по 22.03.2021 та з 09.04.2021 по 14.04.2021. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2020 рік. Зобов`язано Головне управління Національної період з 01.08.2020 по 17.12.2025
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025р. у справі № 520/2793/25 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Харківській області - задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/2793/25 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 15.06.2021 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 15.06.2021, з урахуванням періодів перебування на лікарняному з 09.03.2021 по 22.03.2021 та з 09.04.2021 по 14.04.2021, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасовано.
Прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Управління поліції охорони в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.03.2021 по 08.03.2021, з 23.03.2021 по 08.04.2021 та з 15.04.2021 по 15.06.2021 у встановленому керівником органу відсотковому розмірі до 50%. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.03.2021 по 08.03.2021, з 23.03.2021 по 08.04.2021 та з 15.04.2021 по 15.06.2021 у встановленому керівником органу відсотковому розмірі до 50%. Визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за 100 календарних днів невикористаної частини щорічної відпустки за 2015-2020 роки. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Стверджуючи про протиправність дій відповідача в частині відмови нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходу за платежем у справі № 520/2793/25 заявник звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що подія несвоєчасної виплати грошового доходу має місце у спірних правовідносинах, позаяк публічна служба заявника у ГУНП в Харківській області була припинена 15.06.2021р., у той час як доплату за службу в особливих умовах було виплачена суб`єктом владних повноважень лише 18.12.2025. 
Суд виходив з того, що з боку відповідача наявна не протиправна дія щодо відмови в нарахуванні та виплаті компенсації, а наявна саме протиправна бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходу за платежем у справі №520/2793/25, визначивши при цьому належним способом захисту прав позивача зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у порядку Закону України від 19.10.2000р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за несвоєчасну виплату доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25, за період з 01.08.2020 по 17.12.2025.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі по тексту – Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі по тексту - Порядок № 159).
Відповідно до ст.1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі ст.3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Аналогічні норми також викладені у Порядку № 159.
Відповідно до п.2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно з п.4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.
Згідно зі ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України 6 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входить: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За обставинами справи, на виконання рішення суду у справі № 520/2793/25, яким зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.03.2021 по 08.03.2021, з 23.03.2021 по 08.04.2021 та з 15.04.2021 по 15.06.2021 у встановленому керівником органу відсотковому розмірі до 50 %, відповідач здійснив нарахування належних позивачу сум у розмірі 642,63 грн, які виплатив 18.12.2025./а.с. 8 зворотній бік/
Враховуючи, що спірна доплата була запроваджена Урядом лише на час дії карантину, колегія суддів зазначає, що вказана доплата є додатковою тимчасовою виплатою поліцейським, яка залежить від виконання ними обов`язків, за які держава визначає додаткову винагороду та виплачується пропорційно в розрахунку на місяць. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір є пропорційним з розрахунку на місяць, що визначається наказом командира (начальника).
Отже, спірна доплата, визначена Постановою № 375, не враховуються до грошового забезпечення (заробітної плати) та щодо такої виплати не здійснюється компенсація відповідно до Закону № 2050-III.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.05.2024 у справі № 600/341/23-а із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду справи.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у порядку Закону України від 19.10.2000р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за несвоєчасну виплату доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25, за період з 01.08.2020 по 17.12.2025.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
Інші доводи і заперечення сторін по справі, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в оскаржуваній відповідачем частині, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених вимог, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду м. Харкова від 25.02.2025 по справі № 520/160/26 залишити без змін. 
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 по справі № 520/160/26 - скасувати в частині задоволених вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у порядку Закону України від 19.10.2000р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за несвоєчасну виплату доплати за службу в особливих умовах, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення у справі № 520/2793/25, за період з 01.08.2020р. по 17.12.2025р.
Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих вимог - відмовити. 
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 по справі №520/160/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло   М.О. Семененко