Справа № 587/1240/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом мотивуючи його тим, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, яка є дитиною з інвалідністю, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
У відзиві на позов представник відповідача – адвокат Жалковський В.Ю. не погоджується з запропонованим позивачем розміром аліментів, а саме 1/3 частини всіх доходів відповідача, оскільки позов не містить доказів додаткових витрат, які потребує дитина у зв`язку з наявністю в неї інвалідності. Зазначає, що дитина має вади мовлення, але навчання в спеціалізованому закладі, лікування, реабілітація здійснюються за рахунок державного (місцевого) бюджету, а тому позивач не несе ніяких додаткових витрат. Відповідач в добровільному порядку допомогу сину надає. Крім того, відповідач має повнолітню дитину від попереднього шлюбу, доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій продовжує надавати допомогу у зв`язку з навчанням. Просить також врахувати, що відповідач є військовослужбовцем, під час виконання бойового завдання отримав поранення і тимчасово втратив працездатність та потребує додаткових витрат на лікування. Просить, врахувавши всі зазначені обставини, позов задовольнити частково, стягнувши на користь позивачки аліменти в розмірі 1/8 від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
У судове засідання позивач не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час розгляду справи у суді.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , 19.09.2018 (а.с.4). 
Шлюб між сторонами, зареєстрований 17.08.2013 року виконкомом Великописарівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис №03, розірвано за рішення Недригайлівського районного Суду Сумської області від 09.02.2026 року.
Дитини проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні.
Згідно посвідчення серії ДД НОМЕР_1 від 06.10.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю. (а.с.5)
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).
Аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).
Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідач є працездатною людиною, не має на утриманні неповнолітніх чи інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. 
На даний час дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що не оспорюється відповідачем, в добровільному порядку відповідач надає матеріальну допомогу, якої недостатньо для покриття потреб дитини, тому з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін та дитини, яка є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду, лікування та реабілітації, що не заперечується відповідачем, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2026 року і до повноліття дитини. 
Підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача не вбачається, зважаючи на те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач має достатній дохід щоб сплачувати такий розмір аліментів на утримання дитини.
Доводи представника відповідача про те, що відповідач допомагає іншій своїй повнолітній дитині від попереднього шлюбу, що є підставою зменшити заявлений у позові розмір аліментів, суд не бере до уваги, оскільки така допомога здійснюється ним добровільно і є його безпосереднім батьківським обов`язком. 
Стосовно посилань представника відповідача на те, що у посвідченні дитини з інвалідністю серії ДДА №197829 від 06.10.2023 року, не зазначено захворювання яке має дитина, то суд зазначає, що відповідно до Порядку оформлення, видачі, обліку та зберігання посвідчень для осіб, які одержують державну соціальну допомогу відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 11.01.2019 року №35, у посвідченні зазначаються відомості про дитину з інвалідністю, прізвище, ім`я, по батькові її законного представника (опікуна), вид державної соціальної допомоги, її розмір і термін призначення. Внесення до посвідчення інших відомостей діючими нормативно-правовими актами не передбачено.
Суд звертає увагу, що наявність у дитини самого статусу «дитина з інвалідністю», встановленого у передбаченому Законом порядку, передбачає, що така дитина потребує стороннього догляду, лікування та/чи реабілітації, а також інших додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, зумовленими станом здоров`я і інвалідністю. 
Також, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який будучи військовослужбовцем під час виконання бойового завдання отримав поранення, при цьому зауважує, що поранення отримане відповідачем у червні 2025 року, а з наданих суду медичних документів не вбачається, що відповідач не може працювати чи йому встановлений діагноз, який обмежує його дії у працевлаштуванні.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відзиві на позов представник відповідача просить звільнити останнього від сплати судового збору у зв`язку з наявністю статусу учасника бойових дій.
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору. Зокрема, відповідно до п.13 ч. 1 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Разом з тим, враховуючи предмет спору та відсутність порушень прав відповідача як учасника бойових дій у даній цивільній справі, будь-яких підстав для висновку, що відповідач у даному випадку звільнений від сплати судового збору, немає. 
З огляду на положення ст. 141 ЦПК України, а також у зв`язку з тим, що за даною категорією справ позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст.110,112,180,182 та 183 СК України, 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 01 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1331,20 гривень судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 14 травня 2026 року.

Суддя          О.А. Степаненко