ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року
м. Київ
справа № 1512/5902/2012
провадження № 61-14091св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Коротуна В. М., 
учасники справи:
заявник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», 
боржник - ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року у складі судді Петренко В. С., постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Комлевої О. С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У лютому 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») в особі філії Одеського обласного управління Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа у справі №1512/5902/2012 та поновити строк пред`явлення його до виконання.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2013 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 травня 2007 року № 1478-н у розмірі 39305,12 доларів США та 3 600,96 грн.
Посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа був утрачений, заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа у справі №1512/5902/2012 на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 люто 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 04 травня 2007 року № 1478-н у розмірі 39 305,12 доларів США та 3 600,96 грн; визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання дубліката вказаного, поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа у справі № 1512/5902/2012.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишено без задоволення.
Суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для видачі дублікату виконавчого документа та для поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Суд, зокрема дійшов висновку, що зазначені заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа № 1512/5902/2012 до виконання не є поважними, оскільки з часу видачі його дублікату 02 грудня 2018 року до часу звернення з заявою до суду 24 лютого 2025 року пройшло понад три роки і заявник не зазначив, які дії вчиняв банк упродовж цього часу щодо виконання рішення суду. Суд урахував, що банк вже звертався до суду з аналогічною заявою та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2022 року у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у справі №1512/5902/2012 було відмовлено. Заявник також не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження втрати дублікату виконавчого листа, окрім лише посилань на це у самій заяві. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому вимоги заяви про видачу дублікату виконавчого листа також не підлягають задоволенню.
Короткий зміст постанов суду апеляційної інстанції
Постановою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з судовим рішеннями суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законними та обґрунтованими і не вбачав підстав для його скасування. 
Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової судового рішення. Ухвалено додаткову постанову, якою стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судоовго рішення, апеляційний суд виходив із того, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною та розумною, виходячи з обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).ё
Короткий зміст вимог касаційної скарги
07 листопада 2025 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - Шидерова Н. С. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким заяву задовольнити у повному обсязі.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.
14 листопада 2025 року представник АТ «Ощадбанк» - Шидерова Н. С. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.
Заявник зазначає, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив у березні 2022 року. Закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, з урахуванням його пред`явлення до примусового виконання, припав саме на період дії карантину.В умовах пандемії та воєнного стану, після отримання відповіді на останній запит АТ «Ощадбанк» та з`ясування факту відсутності виконавчого документа на виконанні, банк невідкладно звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явленням виконавчого документа до виконання.
Також зазначає, що представник боржника не надав доказів, які б підтверджували склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, тому вважає, що апеляційний суд повинен був відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу з підстав його необґрунтованості та неспівмірності.
Доводи інших учасників справи
Представник ОСОБА_1 - адвокат Костинюк Ю. Д. подав до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Костинюк Ю. Д. подав до Верховного Суду додаткові пояснення та просив їх урахувати.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалами Верховного Суду від 28 листопада 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, в частині щодо відмови у поновлені строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відкрито касаційне провадження у даній справі за вказаною касаційною скаргою в частині щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року.
Витребувано з Київського районного суду м. Одеси справу № 1512/5902/2012 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», боржник - ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.
Матеріали справи № 1512/5902/2012 надійшли до Верховного Суду.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
Суди встановили, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2013 року у справі № 1512/5902/2012 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто достроково з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 травня 2007 року №1478-н у розмірі 39 305,12 доларів США та 3 600,00 грн.
На виконання вказаного сурового рішення Київський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року задоволено подання старшого державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби (далі - ДВС) міста Одеса Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) в Одеській області Нємазєнко А. В. про видачу дубліката виконавчого листа, поданого у справі №1512/5902/2012. Видано Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа №1512/5902/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення достроково з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 04 травня 2007 року №1478-н у розмірі 39 305,12 доларів США та 3 600,00 грн.
Дублікат виконавчого листа отримав представник банку Хмельовський В. І. 02 грудня 2018 року. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у справі № 1512/5902/2012.
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Обґрунтовуючи підстави заяви, заявник посилався на втрату виконавчого документа у справі № 1512/5902/2012 під час поштової пересилки до відділу ДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження. Як на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначав, що банк до теперішнього часу не був обізнаний щодо його втрати.
Встановивши, що заявник не надав доказів щодо безумовної втрати виконавчого листа й не доведено наявності поважних причин для видачі дублікату виконавчого документа, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.
Верховний Суд погоджується з висновком судів, з огляду на таке.
Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом (частини перша, третя статті 431 ЦПК України).
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Схожі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.
Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі, провадження № 14-21цс24).
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій установили, що вперше виконавчий лист у цій справі видано у 2013 році.
У подальшому ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року видано ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа №1512/5902/2012.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2022 року у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення відмовлено.
Зазначене судове рішення аргументовано тим, що дублікат виконавчого документа отримав представникв банку Хмельовський В. І. 02 грудня 2018 року, строк пред`явленням виконавчого документа до виконання сплив. Указані заявником причини пропуску строку пред`явленням виконавчого листа №1512/5902/2012 до виконання не є поважними, оскільки з часу видачі його дублікату 02 грудня 2018 року до часу звернення з заявою до суду 02 червня 2022 року минуло понад три роки, представник банку не зазначив, які дії вживались упродовж цих трьох років щодо виконання рішення суду.
Таким чином, АТ «Ощадбанк» уже зверталось із заявою про поновлення строку для пред`явленням виконавчого листа до виконання і у процесі судового розгляду було відмовлено у поновленні такого строку.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення такого пропущеного строку. Інакше кажучи, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, тому заява про видачу дубліката такого втраченого документа вважається поданою у межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Коли цей строк сплив, а суд його не поновив, то немає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.
У цій справі суди першої та апеляційної інстанцій установили відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Так як строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив і суд його не поновив, суди першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа не впливають.
Судові рішення судів попередніх інстанцій є предметом касаційного перегляду лише в частині відмови в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» у видачі дублікату виконавчого листа. З огляду на викладене, доводи касаційної скарги стосовно необґрунтованості оскаржуваних судових рішень у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд вважає неприйнятними.
Крім того, частково задовольняючи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Костинюка Ю. Д. про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд, ураховуючи, що вартість наданих послуг адвокатом у заявленому заявником розмірі 30 000,00 грн є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт), зменшив її до 8 000,00 грн.
Колегія суддів вважає такі висновки апеляційного суду правильними, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Інші аргументи касаційних скарг також не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/1 б-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Крім того, аргументи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судами надана належна оцінка, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи, які не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник. 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційних скарг не дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400,401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року, постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

І. А. Воробйова

В. М. Коротун