ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2664/25 

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше швейне підприємство «Козак» 
про стягнення 1 175 992,35 грн. 
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2664/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше швейне підприємство «Козак» про стягнення 1 175 992,35 грн., з яких 197 250,00 грн. штрафних санкцій за прострочення виготовлення продукції за Договором на виконання робіт з пошиття продукції № 8/25 від 25.03.2025, та 978 742,35 грн. вартості неповернутої невикористаної сировини.
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2025 у справі № 911/2664/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше швейне підприємство «Козак» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» 197 250,00 грн. штрафу, 828 742,35 грн. збитків та 17 639,89 грн. витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі № 911/2664/25 в частині вимог про стягнення 150 000,00 грн. 
08.12.2025 через підсистему «Електронний Суд» до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої додано докази в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 911/2664/25.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2664/25 щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, призначена до розгляду на 28.01.2026.
У судовому засіданні 28.01.2026 оголошувалась перерва у розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2664/25 на 11.02.2026.

Розглянувши у судовому засіданні 11.02.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2664/25 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/2664/25, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2025 у справі № 911/2664/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше швейне підприємство «Козак» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» 197 250,00 грн. штрафу, 828 742,35 грн. збитків та 17 639,89 грн. витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі № 911/2664/25 в частині вимог про стягнення 150 000,00 грн. 
Як свідчать матеріали справи, 01.12.2025 під час судових дебатів представник позивача заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та подання документів на підтвердження таких витрат у строки, встановлені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
05.12.2025 у встановлений законом п`ятиденний строк позивачем засобами поштового зв`язку подано клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, із доданими документами на підтвердження таких витрат.
Заявник зазначає, що під час розгляду справи витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 150 000,00 грн., у підтвердження чого надав виставлені Адвокатським об`єднанням «Апекс» рахунки «за консультаційні та юридичні послуги» та докази їх оплати позивачем на суму всього 150 000,00 грн.
Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку із частковим добровільним задоволенням позовних вимог, оскільки судовий спір є не значної складності і заявлені судові витрати є неспівмірним і обтяжливим для відповідача з врахуванням його фінансових спроможностей.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи в цілому суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як визначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, «Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. 
Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».
Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зробила висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Судом при розгляді питання про розподіл судових витрат враховано, адвокат приймав участь у справі у якості представника позивача на підстав Ордеру, виданого Адвокатським об`єднанням «Апекс».
Враховуючи надані представником позивача документи та наявні у матеріалах справи відомості про обсяг участі адвоката у судових засіданнях, виготовлених адвокатом процесуальних заяв, витраченого часу на підготовку до судового розгляду, вбачається, що розмір витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи документально підтверджений та обґрунтований у сумі 30 000,00 грн. (орієнтовно за середніми ринковими цінами за участь у 4 засіданнях та за написання процесуальних заяв незначної складності).
Враховуючи, що позовні вимоги у даній справі задоволені, тобто рішення суду прийнято на користь позивача, судові витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн., є співмірними зі складністю справи та обсягом адвокатських послуг, необхідними для відповідних категорій справ. 
Відтак, заява позивача про відшкодування понесених судових витрат на оплату послуг адвоката у справі № 911/2664/25 відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 30 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.
Відповідно ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2664/25 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 30 000,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше швейне підприємство «Козак» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Івана Мазепи, буд. 6, код ЄДРПОУ 38036672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Промодяг» (73000, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Преображенська, будинок 49, код ЄДРПОУ 41046240) 30 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.
4. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 04.05.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін