Справа № 274/4453/25
Провадження № 2/0274/445/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2026 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б.
за участю секретаря судового засідання Гориніної Ю. О.,
представника позивача - адвоката Соломонюк І. В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Пашковської Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості зі сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить:
- припинити стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №274/5793/21;
- скасувати нараховану Бердичівським відділом Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №274/5793/21 в межах примусового виконання за виконавчим провадженням 71918673.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого діти залишилися з батьком ОСОБА_2 .
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2023 у справі №274/4384/23 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав.
На підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №274/5793/21 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 1500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказаним рішенням встановлено, що зокрема: з 2017 року і по час ухвалення рішення ОСОБА_2 ніде не працює, живе лише за кошти, які отримує на дітей.
Після чого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 04.05.2023 №93 з 04.05.2023 влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .
По сплаті аліментів у ОСОБА_9 виникла заборгованість, а саме по вині ОСОБА_1 , яка несвоєчасно подала виконавчий лист до Державної виконавчої служби 31.05.2023, і тому ОСОБА_2 заборгованість було нараховано автоматично.
19.09.2024 Бердичівським міськрайонним судом по справі №274/876/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та про звільнення від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, було прийнято рішення, яким ОСОБА_2 було задоволено його позовні вимоги та звільнено від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі рішення суду, та звільнено взагалі від сплати аліментів.
У подальшому, постановою Житомирського апеляційного суду у справі №274/876/24 від 09.04.2025 рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2024 скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, звільнення від сплати аліментів відмовлено в повному обсязі.
15.05.2025 державним виконавцем винесено постанову виконавчого провадження.
Заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.2025 становить 173 550 грн, яка нарахована з 08.09.2021 по 31.05.2025, з урахуванням набуття кожним із дітей повноліття. Саме по вині ОСОБА_1 , яка несвоєчасно подала виконавчий лист до Державної виконавчої служби, ОСОБА_2 заборгованість було нараховано автоматично.
У ОСОБА_2 відсутні доходи, з яких він може сплачувати аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2022 у справі №274/5793/21, та на даний час, через хворобу позбавлений можливості повноцінно працювати і потребує лікування.
Також, ОСОБА_2 не має підтвердження фактів того, що ОСОБА_10 дійсно являється його біологічним сином. 
Позивач вважає, що стягнення аліментів з нього на користь відповідача проводилось не добровільно, а на підставі судового рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №274/5793/21, тобто в примусовому порядку, тому вимога про припинення стягнення аліментів на утримання дітей є правомірною.
Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою від 30.06.2025 заяву про самовідвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбута В.В. від розгляду справи № 274/4453/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості зі сплати аліментів задоволено.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 справу передано судді Большаковій Т. Б.
Ухвалою суду від 22.07.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були ним усунуті 30.07.2025.
Ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито загальне позовне провадження.
25.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Рішенням суду від 19.09.2024 (справа № 274/4453/24) позивача було звільнено від сплати заборгованості по аліментах на утримання дітей. Постановою апеляційного суду від 09.04.2025 вказане рішення Бердичівського міськрайонного суду від 19.09.2024 скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Позивач звернувся з позовом з аналогічних позовних вимог, по яких прийнято рішення. Надані позивачем медичні документи не впливають на його спроможність сплачувати аліменти за рішенням суду. Наявність у позивача ІІ групи інвалідності не є беззаперечним доказом його тяжкої хвороби, висновок про умови та характер праці у довідці до акту огляду МСЕК не містить повної заборони праці позивача, а лише вказує на протипоказання важкої фізичної праці. Доказів щодо сплати будь-якої частини аліментів матеріали справи не містять. Посилання позивача щодо батьківства сина ОСОБА_11 виходить за межі позову.
Ухвалою суду від 01.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача - адвокат Соломонюк І. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити.
Відповідач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пашковська Н. В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити з мотивів, наведених у відзиві. Додатково наголосили, що позивач сплачує частково аліменти на утримання ОСОБА_12 до досягнення їх спільної дитини - ОСОБА_13 трирічного віку.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійсювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу міжбатьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
У відповідності до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому, обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених ст.197 СК України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Матеріали справи не містять відомостей на спростування вказаного факту.
Згідно повідомлення Житомирської ОВА від 13.06.2025 на звернення ОСОБА_2 щодо розгляду питання стосовно проведення ДНК з метою встановлення родинного зв`язку між ним та ОСОБА_14 не входить до компетенції органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради. Останньому рекомендовано звернутись до суду.
Мати дітей ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2022 у справі № 274/5793/21 позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дітей від батька без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задоволено. Відібрано дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх батька ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав та передати їх для подальшого влаштування органу опіки та піклування - виконавчому комітету Бердичівської міської ради Житомирської області; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в розмірі по 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, шляхом перерахування коштів на особові рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадного банку України, до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Рішення набрало законної сили 28.09.2022.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2023 у справі № 274/4384/23 позов Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області до ОСОБА_2 задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Рішення набрало законної сили 19.02.2025.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі № 274/876/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2022 у справі № 274/5793/21 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (виконавче провадження № 71918673 у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавчий лист № 274/5793/21 від 15.11.2022, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області); звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2022 у справі № 274/5793/21 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.04.2025 скасовано рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2024 та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, звільнення від сплати аліментів.
Згідно копії довідки № 801 від 07.08.2023, виданої КНП "ЦПМСД" Бердичівської міської ради, ОСОБА_2 встановлено діагноз: розсіяний склероз, первинно - прогресуючий з періодами загострення (документи передані на МСЕК для встановлення інвалідності).
Згідно довідки лікаря - терапевта ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), пацієнт ОСОБА_17 знову звернувся до клініки 15.11.2023 з приводу лікування розсіяного склерозу. Пацієнт обтяжений неврологічним захворюванням та сімейною ситуацією.
Згідно копії довідки № 885 від 26.12.2024, виданої КНП "ЦПМСД" Бердичівської міської ради, ОСОБА_2 на підставі амбулаторної карти пацієнта сімейним лікарем встановлено діагноз: посттравматичний стрес.
Згідно копії довідки № 892 від 31.12.2024, виданої КНП "ЦПМСД" Бердичівської міської ради, ОСОБА_2 на підставі медичної карти амбулаторного хворого сімейним лікарем встановлено діагноз: розсіяний склероз, первинно - прогресуючий з періодами загострення (діагноз встановлений у березні 2023 року.)
Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 409956 від 11.12.2025 ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 21.08.2023 до 01.01.2026. у п. 12 довідки "висновок про умови та характер праці" зазначено: протипоказана важка фізична праця.
Згідно медичної довідки, виданої 20.09.2023 лікарем загальної практики Райнером Фойтлінске (Німеччина), пацієнт ОСОБА_17 непридатний до роботи через хворобу до подальшого розпорядження. На даний момент дату одужання передбачити неможливо.
Згідно копії висновку ВЛК № 35 від 04.06.2025 ОСОБА_2 потребує медикаментозного лікування.
10.06.2025 лікарем ОСОБА_18 видано рецепти №№ 0257, 0258, 0270 на ім`я ОСОБА_2 на медичні препарати Lacosamide, Carbamazepine, Caps Pregabalin.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 71918673.
Згідно повідомлення Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі від 13.06.2025, на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 274/5793/21, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 25.11.2022 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1500 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, шляхом перерахування коштів на особові рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 08.09.2021 і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Станом на 13.06.2025 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 31.05.2025 за період з 08.09.2021 по 31.05.2025, становить 173550 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.
Згідно довідки Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі від 21.01.2026 № 7770 ОСОБА_2 з липня по вересень 2025 року та у грудні 2025 року сплачено по 393,33 грн щомісячно на виконання виконавчого листа № 274/5793/21 про стягнення з нього аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у розмірі по 1500 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, шляхом перерахування коштів на особові рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 08.09.2021 і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Також згідно довідки Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі від 08.12.2025 № 155898 ОСОБА_2 з липня по вересень 2025 року сплачено по 393,33 грн щомісячно на виконання виконавчого листа № 274/8724/23 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_12 на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11.12.2023 до досягнення сином ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно копії довідки Управління сім"ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради від 15.04.2025 № 1296 ОСОБА_2 з 14.06.2024 по теперішній час (дату видачі довідки) призначено державну соціальну допомогу по інвалідності.
Згідно копії висновку ВЛК № 34 від 02.06.2025 ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 21.08.2023, дата перегляду 11.12.2025. Протипоказана важка фізична праця до 11.12.2026.
Суд зазначає, що частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України передбачено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №№ 592/2683/17.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.
Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Як на обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом другої групи, потребує лікування та не може забезпечити сплату аліментів на дітей у встановленому судом розмірі. 
Судом встановлено, що захворювання, на підставі яких позивача звільнено від заборгованості по аліментах та сплаті аліментів на утримання дітей, діагностовано йому у 2023 році, тоді як заборгованість по сплаті аліментів виникла у позивача з вересня 2021 року.
Суд також зазначає, що наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання, яку він отримав після проходження періоду (11 грудня 2023 року), за який виникла заборгованість, не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2 ст.197 СК України та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому вказана обставина не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Надані позивачем медичні документи містять лише рекомендації на протипоказання важкої фізичної праці.
Зважаючи на те, що визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/5793/21 від 21.02.2022 розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 1500,00 грн щомісячно на кожну дитину за сучасних реалій не покривають навіть найнеобхідніші потреби для дитини відповідного віку, суд вважає, що заборгованість за аліментами виникла не через настання у позивача складних життєвих обставин або погіршення стану здоров`я, а у зв`язку з тривалим ухиленням від сплати аліментів у розмірі, визначеному судом при їх стягненні.
При вирішенні даного спору суд має насамперед враховувати його наслідки для неповнолітніх дітей та виходити із захисту їх інтересів, оскільки діти повинні перебувати у рівних умовах щодо матеріального забезпечення, яке має надавати позивач.
Суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі-Конвенція) встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Інших обставин, які у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами а також звільнення від їх сплати позивачем не зазначено.
Фактично позивачем ставиться питання про його неплатоспроможність, однак доказів щодо відсутності майна (нерухомого майна, рухомого майна, банківських вкладів тощо) ним не надано.
Крім того, згідно наданих довідок про сплату аліментів, наданих позивачем, останній хоч і частково, але сплачує аліменти.
Враховуючи викладене та досліджені судом докази, а також той факт, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Щодо твердження позивача, що він не є батьком ОСОБА_5 , суд констатує, що вказана обставина позивачем не доведена.

V. Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то судовий збір з відповідача, не стягується.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості зі сплати аліментів - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлено 15.06.2026 (суддя перебувала у відпустці з 04.06.2026 до 14.06.2026).

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА