Справа № 161/24916/25 
Провадження № 2/161/2089/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого - судді Мазура Д.Г.,
секретаря судового засідання Дручок О.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через свого представника адвоката Усенка М.І., звернулося до суду з позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 9118603 (далі - Договір, кредитний договір). Відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів штрафних санкції, що передбачені Договором. Відповідач зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі передбачені Договором, однак повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем повернуто не було.
Зазначає, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 9118603 від 31.03.2023.
Вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 19825,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 14325,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 500,00 грн. - заборгованість за комісією.
Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначає, що проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості ОСОБА_1 та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення наявної заборгованості вих №22831921/2455 від 04.11.2025.
Ураховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №9118603 від 31.03.2023 в розмірі 19825,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору.
05 грудня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
14 січня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ «Універсал банк».
11 березня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено клопотання представника відповідача адвоката Носкова О.М. про витребування доказів в АТ «Універсал банк».
22 січня на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Носкова О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю, вказує, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є нікчемною, оскільки вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 182 ч. 1, ст. 182 ч. 2, ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 361 ч. 1, ст. 361 ч. 2 КК України. Вирок набрав законної сили 10.01.2025 року. Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_3 , 31.03.2023 користуючись сім-карткою, яка належить ОСОБА_1 з номером телефону НОМЕР_1 , з прямим умислом та корисливих мотивів від імені ОСОБА_1 надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ФК «Кредит Капітал», а саме її особисті дані, реквізити банківської картки АТ КБ «Приватбанк № НОМЕР_2 , таким чином оформив он-лайн кредит на суму 5000,00 грн. у даній фінансовій установі, внаслідок чого відбулося зарахування кредитних коштів потерпілій ОСОБА_1 на її банківську картку, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів. А тому, банк, має подати беззаперечні докази сприяння відповідачем втраті, незаконному використанню її персональних даних , які дали зможу ініціювати здійснення платіжної операції.
Також, в судовому засіданні було заявлено клопотання представником відповідача про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» інформації щодо зарахування кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. на банківську картку, проте суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки такі відомості не стосуються предмета доказування у даній справі та не мають значення для правильного вирішення спору. Як убачається з матеріалів справи та наданого відповідачем вироку суду, обставини, на які він посилається, стосуються оформлення кредиту у ТОВ «Мілоан» та зарахування коштів на картку АТ КБ «ПриватБанк» з іншим номером рахунку. Натомість предметом розгляду у даній справі є заборгованість за іншим кредитним договором, укладеним із використанням банківської картки АТ «Універсал Банк». Отже, витребування інформації щодо руху коштів по картці АТ КБ «ПриватБанк» не може підтвердити або спростувати обставини укладення та виконання спірного кредитного договору, а тому заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвоката Усенко М.І. надійшло клопотання, просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги заперечила, просила відмовити у позові з підстав наведених у відзиві.
Представник відповідача адвокат Носков О.М. щодо задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.
Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. 
Судом встановлено, що 31.03.2023 ОСОБА_1 , було підписано Анкету-заявку на кредит №9118603 з ТОВ «Мілоан», на наступних умовах: строк користування кредитом 105 днів, сума кредиту 5000,00 грн, валюта кредиту гривня, комісія надання кредиту - 500,00 грн., дата повернення кредиту 14.07.2023.
31.03.2023 між ТОВ «Мілоан», та відповідачем ОСОБА_1 , укладено Кредитний договір №9118603.
Відповідно до п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. договору).
Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн (п. 1.2 договору).
Кредит надається строком на 105 днів з 31.03.2023 року і складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів (п. 1.3 договору).
Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 15.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати останнього погашення заборгованості 14.07.2023 (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4. Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 6625,00 грн. за весь строк кредитування - 20125,00 грн. (п. 1.5. Договору).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1125,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору).
Відповідно до анкети - заявки № 9118603 від 31.03.2023 комісія за надання кредиту становить 500,00 грн., нараховується одноразово за ставкою 10,00% суми кредиту за договором.
Договір про споживчий кредит №9118603 укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 .
Пунктом 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування.
Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. Договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем.
Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п. 6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. Договору).
Відповідно до довідки про ідентифікацію виданою ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 з яким укладено договір №9118603 від 31.03.2023, ідентифіковано, присвоєно одноразовий ідентифікатор W73709, яким підписано акцепт договору.
Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо непричетності до укладення спірного кредитного договору з підстав того, що інша особа шляхом протиправних дій оформила на її ім`я кредитні зобов`язання, оскільки такі твердження не підтверджують обставин саме даної справи. Так, із наданого вироку суду вбачається, що встановлені кримінальним провадженням обставини стосуються оформлення кредиту у ТОВ «Мілоан», із зарахуванням кредитних коштів на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» із іншим номером рахунку. Водночас у даній цивільній справі предметом спору є заборгованість за кредитним договором, укладеним із використанням банківської картки АТ «Універсал Банк», реквізити якої не співпадають із тими, що зазначені у вироку суду. Отже, сам по собі факт ухвалення вироку щодо шахрайських дій стосовно іншого кредитного зобов`язання не свідчить про відсутність волевиявлення відповідача при укладенні спірного договору та не спростовує належними і допустимими доказами факт отримання кредитних коштів саме за договором, що є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно до додатку № 1 до договору про споживчий кредит №9118603 від 31.03.2023 року ОСОБА_1 , необхідно було повернути кредит за вказаним Договором до 14.07.2023.
Отже, сторони погодили строк повернення тіла кредиту, відсотків та їх розміри.
Згідно платіжного доручення 97034951, платник ТОВ «Мілоан» через банк ТОВ ФК Контрактовий дім надіслав отримувачу ОСОБА_1 , платіж у сумі 5000,00 грн., на кредитний рахунок відповідача НОМЕР_3 .
Також відповідно від відповіді на ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал банк» вказує, що 31.03.2023 на платіжну картку № НОМЕР_3 , яка ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 , було зараховано платіж у сумі 5000,00 грн..
26 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 99-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору ТОВ «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , в сумі 19825,00 грн, з яких: 5000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 14325,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 500,00 грн. - заборгованість за комісією.
Суд зазначає, що кредитний договір № 9118603 від 31.03.2023та Договір про відступлення права вимоги № 99-МЛ від 26.06.2023 року в установленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Докази сплати відповідачем будь-якої суми заборгованості за даним Кредитним договором відсутні.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) .
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, який є змішаним договором відкриття рахунку та кредитування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 19325,00 грн. з відповідача, яка складається з 5000,00 грн. тіла кредиту та 14325,00 грн заборгованості за сумою відсотків.
Щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 500,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22).
З матеріалів даної справи вбачається, що комісію у розмірі 500,00 грн було визначено як плату за надання кредиту.
Водночас, в матеріалах справи відсутній перелік банківських послуг, які пов`язані з наданням кредиту та які повинні надаватись банком.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення договору про встановлення плати за надання кредиту в розумінні комісії 500,00 грн є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 комісії у розмірі 500,00 грн. - відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч.3 ст. 141 ЦПК України).
В силу вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив стягнути на користь позивача з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.. Враховуючи особливості предмета спору, заперечення сторони відповідача, а також характер виконаної адвокатом роботи з урахуванням складності справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2 422, 40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму - 2361,30 грн. (2422,40*19325/19825).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,77,81,141,247, 259,263-268, 280,354 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 9118603 від 31.03.2023 в розмірі 19325 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість за сумою кредиту; 14325 (чотирнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за сумою відсотків.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2380 (дві тисячі триста шістдесят одна) гривня 80 копійок судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 12 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Д.Г. Мазур