Справа № 141/1064/25
Провадження № 22-ц/801/1062/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року	Справа № 141/1064/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Берегового О.Ю. (судді – доповідача),
суддів: Сала Т.Б., Шемети Т.М., 
за участю секретаря судового засідання: Козюми Д.О.,
учасники справи:
позивач: АТ «Перший Український Міжнародний Банк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року, яке ухвалив суддя Климчук С.В., повний текст складено 03 березня 2026 року,
в с т а н о в и в:

У грудні 2025 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24 вересня 2021 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2001980002701, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 18235,76 грн, а також зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені вказаним кредитним договором.
Сторонами було погоджено стандартну процентну ставку, яка складає 47,88 % річних, реальну річну процентну ставку, яка складає 47,88 % річних, орієнтовну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) у розмірі 12577,58 грн.
Також 15 березня 2023 року між сторонами було укладено кредитний договір № 1011431250, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн на 24 місяці. В укладеному договорі сторонами було погоджено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,5 %, процентну ставку, яка становить 0,01 % річних, та порядок повернення кредиту.
Крім того, 05 грудня 2023 року між сторони було укладено кредитний договір № 1013659047, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 40000,00 грн на 24 місяці. Також сторонами було погоджено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 %, процентну ставку, яка становить 0,01 % річних, та порядок повернення кредиту.
Відповідач в порушення умов укладених кредитних договорів свої зобов`язання належним чином не виконала, у неї утворилась заборгованість в загальному розмірі 102242,18 грн, а саме: 1. за кредитним договором № 2001980002701 від 24 вересня 2021 року заборгованість становить 31329,33 грн, з яких: 18235,76 грн – заборгованість за кредитом; 13093,57 грн – заборгованість за процентами; 2. за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року – 12977,41 грн, з яких: 6228,77 грн – заборгованість за кредитом; 0,31 грн – заборгованість за процентами; 6748,33 грн – заборгованість за комісією; 3. за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року – 57935,44 грн, з яких: 34866,04 грн – заборгованість за кредитом; 5,15 грн – заборгованість за процентами; 23064,25 грн – заборгованість за комісією, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість: 1. за кредитним договором № 2001980002701 від 24 вересня 2021 року в розмірі 31329,33 грн, з яких: 18235,76 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13093,57 грн – заборгованість за процентами. 2. за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року в розмірі 12977,41 грн, з яких: 6228,77 грн – заборгованість за тілом кредиту; 0,31 грн – заборгованість за процентами; 6748,33 грн – заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. 3. за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року в розмірі 57935,44 грн, з яких: 34866,04 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5,15 грн – заборгованість за процентами; 23064,25 грн – заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, а також витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2422,40 грн.
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи заборгованість в загальному розмірі 102242,18 грн, суд першої інстанції, виходив з того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини по трьом кредитним договорам, відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, проте свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів в установлені договором строки не виконала, відсотки та комісію не сплатила. 
Виснував, що оскільки при укладенні кредитних договорів № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року сторонами були погоджені усі істотні умови, в тому числі й сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а тому відсутні правові підстави для визнання нікчемним обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його ухваленим з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне вирішення справи по суті, не сприяв повному, об`єктивному її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Просив скасувати рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 60090,79 грн, а також судовий збір у розмірі 1423,72 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь  ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в розмірі 4122,70 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн, а також судовий збір за подання апеляційної скарги.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивачем було включено в кредитні договори № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Отже вважає, що стягнення комісії за обслуговування вказаних кредитних договорів є незаконною, тому не підлягає стягненню.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Проте відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001980002701 від 24 вересня 2021 року в розмірі 31329,33 грн, з яких: 18235,76 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13093,57 грн – заборгованість за процентами, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується. Відповідач погоджується з розміром заборгованості за цим кредитним договором.
Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2023 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було підписано заяву № 1011431250 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом – ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані клієнту в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, зокрема, і через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку).
Згідно умов заяви клієнт ОСОБА_1 просить банк надати їй споживчий кредит на наступних умовах: найменування кредитного продукту – кредит на загальні цілі – GP Standard ВСЕЯСНО 4,50 online (24); цільове призначення – загальні споживчі цілі; сума – 15 000,00 грн; строк – 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 4,5%; розмір процентної ставки – 0,01% річних; схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі – банківський переказ на рахунок НОМЕР_1 , в АТ «ПУМБ», код отримувача 3052923369, отримувач ОСОБА_1 . При обранні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу, підписуючи цю заяву, ОСОБА_1 уповноважує банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, зазначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі.
Також у заявці сторонами погоджено графік платежів, зокрема: дата видачі кредиту / дата платежу (до 15 числа кожного календарного місяця), платіжні періоди з 15.03.2023 по 15.03.2025, чисту суму кредиту / суму платежу за розрахунковий період – 1300,07 грн щомісяця та 1299,83 грн (останній платіж), усього за весь період кредитування розмір кредиту складе 31201,44 грн, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 675,00 грн, усього розмір комісії за весь період кредитування складе 16200,00 грн, реальна річна процентна ставка становить 122,699 %, загальний розмір витрат за споживчим кредитом складають 16201,44 грн, загальна вартість кредиту становить 31201,44 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року наявна заборгованість в розмірі 12977,41 грн, з яких: 6228,77 грн – заборгованість за кредитом; 0,31 грн – заборгованість за процентами; 6748,33 грн – заборгованість за комісією.
При цьому за цим договором відповідачка сплатила 9450,00 грн комісії.
Крім того, 05 грудня 2023 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було підписано заяву № 1013659047 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом – ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: www. pumb. ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані клієнту в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, зокрема, і через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку)
Згідно умов заяви клієнт ОСОБА_1 просить банк надати їй споживчий кредит на наступних умовах: найменування кредитного продукту – кредит на загальні цілі – GP Standard ВСЕЯСНО 2,99 online (24); цільове призначення – загальні споживчі цілі; сума – 40 000,00 грн; строк дії договору, за яким надається споживчий кредит та строк, на який надається споживчий кредит (в місяцях): 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 2,99%; розмір процентної ставки – 0,01% річних, тип процентної ставки: фіксована; схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ на рахунок НОМЕР_1 , в АТ «ПУМБ», код отримувача 3052923369, отримувач ОСОБА_1 . Графік платежів викладено у Додатку № 1 до цієї Заяви. Реквізити для погашення заборгованості за споживчим кредитом: рахунок № НОМЕР_2 у АТ «ПУМБ», РНОКПП 3052923369. При обранні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу, підписуючи цю заяву, клієнт уповноважує банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, зазначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі.
Додатком № 1 до заяви № 1013659047 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, у якому сторонами погоджено дату видачі кредиту – 05.12.2023 та дати платежу (усього 24 платежів, платіжні періоди з 05.12.2023 по 05.12.2025, чисту суму кредиту – 40000,00 грн, суму платежу за розрахунковий період – по 2862,84 грн щомісяця та 2862,73 грн (останній платіж), усього за весь період кредитування розмір платежів складе 68708,05 грн, види платежів за договором, а саме: суму кредиту за договором – 40000,00 грн, розмір процентів за користування кредитом – усього 4,05 грн, платежі за обслуговування кредитної заборгованості – 1196,00 грн щомісяця, усього 28704,00 грн, реальна річна процентна ставка становить 76,762 %, загальна вартість кредиту становить 68708,05 грн.
Згідно платіжної інструкції № TR.73766190.128129.25578 від 05 грудня 2023 року, АТ «ПУМБ» 08 грудня 2023 року було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 40000,00 грн, призначення платежу: «надання кредитних коштів за договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року за позикою ОСОБА_1 ».
Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року наявна заборгованість в розмірі 57935,44 грн, з яких: 34866,04 грн – заборгованість за кредитом; 5,15 грн – заборгованість за процентами; 23064,25 грн – заборгованість за комісією.
При цьому за цим договором відповідачка сплатила 2888,81 грн комісії.
У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 2.2.5. розділу І публічної пропозиції, підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Заява на приєднання до договору може оформлюватися у паперовому або в електронному вигляді, в тому числі із можливістю проставлення зі сторони клієнта цифрового власноручного підпису (за наявності технічної можливості у банку) безпосередньо у банку (відділеннях або іншому місці надання банком послуг) або за допомогою будь-якого дистанційного каналу обслуговування.
Відповідно до п. 5.1.4. розділу І публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти.
Згідно п. 5.1.7. розділу І публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Відповідно до п. 5.5. розділу ІІ публічної пропозиції, сума споживчого кредиту, строк користування споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування споживчим кредитом та комісій (за умови обрання клієнтом умов надання споживчого кредиту з комісією), періоди сплати платежів визначаються сторонами в Заяві на приєднання до договору.
Як убачається у п. 5.7.3. розділу ІІ публічної пропозиції, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 розділу ІІ цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів. Комісія не встановлюється за надання один раз на місяць інформації за споживчим кредитом, яка згідно з вимогами законодавства не частіше одного разу на місяць повідомляється клієнту безоплатно (інформація про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, отримання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформація про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також інша інформація, надання якої безоплатно передбачено чинним законодавством.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Оскільки фактично отримані та використані ОСОБА_1 кредитні кошти банку у повному обсязі не повернуті, кредитор має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Калінін С.К. не заперечують факту отримання кредитних коштів, лише заперечують проти незаконного стягнення комісії за кредитними договорами № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року. 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, виходячи з наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1, 2, ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.
Такі висновки зроблені в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі №359/12165/14-ц.
З п.5 кредитного договору № 1011431250 від 15 березня 2023 року вбачається, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 4,5 %.
З п.5 кредитного договору № 1013659047 від 05 грудня 2023 року вбачається, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99 %
Виходячи зі змісту вищенаведених норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
Договором передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки позичальниці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитних договорів № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року, укладених між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальниці щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 752/4008/20, провадження № 61-11866св21.
Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованим. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією задоволенню не підлягають.
Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року наявна заборгованість в розмірі 12977,41 грн, з яких: 6228,77 грн – заборгованість за кредитом; 0,31 грн – заборгованість за процентами; 6748,33 грн – заборгованість за комісією. ОСОБА_1 за цим договором сплатила 9450,00 грн комісії.
Враховуючи, що комісію за обслуговування кредитного договору було встановлено незаконно, то заборгованість по комісії у розмірі 6748,33 грн не підлягає сплаті. 
Також відповідачкою було сплачено 9450 грн, яку банком було зараховано в сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що є незаконним, тому ці кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по сумі кредиту та відсотках.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №1011431250 від 15 березня 2023 року (без комісії – 6748,33 грн) становить 6229,08 грн, тому з врахуванням сплаченої відповідачкою комісії в розмірі 9450 грн, заборгованість за цим договором відсутня. Переплата становить 3220,92 грн.
Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором №1011431250 від 15 березня 2023 року відсутня, тому слід відмовити в стягнені заборгованості за цим договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року наявна заборгованість в розмірі 57935,44 грн, з яких: 34866,04 грн – заборгованість за кредитом; 5,15 грн – заборгованість за процентами; 23064,25 грн – заборгованість за комісією. ОСОБА_1 за цим договором сплатила 2888,81 грн комісії.
Враховуючи, що комісію за обслуговування кредитного договору було встановлено незаконно, то заборгованість по комісії у розмірі 23064,25 грн не підлягає сплаті.
Також відповідачкою було сплачено 2888,81 грн, яку банком було зараховано в сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що є незаконним, тому ці кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по сумі кредиту та відсотках.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року (без комісії – 23064,25 грн) становить 34871,19 грн, отже враховуючи сплачену відповідачкою комісію в розмірі 2888,81 грн та переплату в розмірі 3220,92 грн, до стягнення за цим договором підлягає саме заборгованість в розмірі 28761,46 грн (34871,19 грн - 2888,81 грн - 3220,92 грн).
Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року наявна заборгованість в розмірі 28761,46 грн, тому саме цей розмір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи в частині стягнення комісії, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
Таким чином оскаржуване рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1013659047 від 05 грудня 2023 року в розмірі 28761,46 грн та відмову в стягненні заборгованості за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року.
Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001980002701 від 24 вересня 2021 року в розмірі 31329,33 грн слід залишити без змін.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору. Відповідачкою при поданні апеляційної скарги сплачено 1498,02 грн.
Позов задоволено частково на 58,77 %, тому із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1423,64 грн (58,77 % х 2422,40 грн).
Окрім цього, з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, в розмірі 1498,02 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки на позивача покладено більшу суму судових витрат зі сплати судового збору, тому йому необхідно сплатити на користь відповідачки різницю в розмірі 74,38 грн (1498,02 грн - 1423,64 грн).
Крім того, представник відповідача адвокат Калінін С.К. в апеляційній скарзі просив стягнути з позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в розмірі 4122,70 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн, всього 9122,70 грн.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 15 ЦПК України.
Стаття 137 ЦПК України визначає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі № 826/1216/16.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі № 329/766/18.
Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Відповідно до договору № б/н/26 від 31 січня 2026 року про надання професійної правничої (правової) допомоги та ордеру серії ВІ №1371173 від 04 лютого 2026 року відповідачу ОСОБА_1 в суді першої інстанції правничу допомогу надавав адвокат Калінін С.К.
На підтвердження витрат на правничу допомогу надав акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04 лютого 2026 року на суму 10000 грн.
Також відповідно до договору № б/н/26 від 22 березня 2026 року про надання професійної правничої (правової) допомоги та ордеру серії ВІ №1380818 від 22 березня 2026 року відповідачу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції правничу допомогу надавав адвокат Калінін С.К.
На підтвердження витрат на правничу допомогу надав акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23 березня 2026 року на суму 5000 грн.
При цьому позивач будь-яких заперечень щодо розміру таких витрат не подавав, тому заявлений відповідачем розмір витрат на оплату послуг адвоката в суді першої та апеляційної інстанцій залишився неспростований.
Колегія суддів вважає, що вимоги заявника про відшкодування витрат на правничу допомогу є законними і обґрунтованими, доведеними належними доказами.
Враховуючи викладене, з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем в суді першої інстанції в розмірі 4122,70 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн, всього 9122,70 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Калініна Сергія Костянтиновича задовольнити частково.
Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1011431250 від 15 березня 2023 року та № 1013659047 від 05 грудня 2023 року, а також судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором №1013659047 від 05 грудня 2023 року в розмірі 28761,46 грн (двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят одна грн 46 коп.).
В стягненні заборгованості за кредитним договором № 1011431250 від 15 березня 2023 року відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 74,38 грн (сімдесят чотири грн 38 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9122,70 грн (дев`ять тисяч сто двадцять дві грн 70 коп.).
Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001980002701 від 24 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий     О. Ю. Береговий 

Судді      Т. Б. Сало

Т. М. Шемета