КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року Київ справа №640/2938/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міністерства юстиції України до Політичної партії "Партія сильної влади" про скасування реєстрацію політичної партії,
в с т а н о в и в:
В лютому 2020 року Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Політичної партії "Партія сильної влади"(далі - партія), в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог): скасувати реєстрацію політичної партії "Партія сильної влади" (код ЄДРПОУ: 36688007, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Магара, буд. №8/2, кв. №58).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки Політичної партії "Партія сильної влади" протягом десяти років не висувала кандидатів на виборах Президента України та народних депутатів України, то реєстрація такої Партії підлягає скасуванню в силу положень Закону України "Про політичні партії в Україні".
14 лютого 2020 року, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
02 листопада 2021 року, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва залишено без задоволення заяву Громадської організації "Контроль за виборами" про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.
28.03.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.03.2023 справа розподілена судді Войтович І.І.
Ухвалою суду від 6 квітня 2023 року справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного провадження без призначення судового засідання.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що 17.02.2020 Центральна виборча комісія прийняла Постанову №38 "Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 179 на проміжних виборах народного депутата України 15 березня 2020 року", якою зареєструвала кандидата в народні депутати України, висунутого Політичною партією "Партія сильної влади" Сергієнко Ларису Василівну. Мін`юст передчасно звернувся з даним позовом до суду, оскільки на даний час партії лише 10 років з моменту реєстрації вважає, що підстави для звернення до адміністративного суду з вимогою про анулювання реєстраційного свідоцтва в Мін`юсту могли б виникнути після спливу десятирічного терміну партії та за умови невисування кандидатів на відповідних виборах. 
Міністерством юстиції України подано суду відповідь на відзив, в якій зазначено про необґрунтованість відзиву на позов, підтверджено обставини викладені в позовній заяві.
Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що 03.02.2020 партія висунула кандидата на парламентські вибори по 179 округу на позачерговому з`їзді партії , який 17.02.2020 був зареєстрований ЦВК, отже партія виконала вимоги частини 1 статті 24 Закону України "Про політичні партії в Україні, з моменту створення партії не пройшло 11 років. 
Також, відповідачем неодноразово надавались додаткові пояснення по справі, зазначав, про врахування висновків постанови Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі № 640/2933/20 від 19.12.2023 року. Так, у вказаному судовому рішення суд касаційної інстанції зазначив про те, що сам факт не висування кандидатів на виборах не може означати автоматичне анулювання реєстрації партії, а ч. 1 ст. 24 Закону України "Про політичні партії в Україні" регламентує процес припинення недіючої партії, а не примусове припинення партії за не участь у виборах. При цьому, вказано про те, що суд має пересвідчитися, що політична партія справді більше не виконує (чи не може виконувати) виконувати свого призначення як виразника політичної волі громадян, а тому підлягає припиненню. 
Також, відповідач відмічає що анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії неможливо, оскільки таке свідоцтво було відмінене внесенням змін до Закону України "Про політичні партії в Україні" ще в 2016 році. Крім того, партія висувала кандидата в народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України по 223 округу 26.10.2014 , але не подавала документи на реєстрацію кандидата до ЦВК.
Позивачем було подано до суду пояснення щодо позову, в яких позивач просив суд позов задовольнити, зазначає, що висування (реєстрація) кандидата у народні депутати в одномандатному виборчому окрузі № 179 на проміжних виборах народного депутата 15.03.2020 відбулася поза межами десятирічного терміну та після звернення до суду з цим позовом.
Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши письмові докази та пояснення, суд встановив таке.
09.07.2009 Міністерством юстиції України зареєстровано відповідача, як Політичну партію "Партія сильної влади" (реєстраційне свідоцтво № 174-п.п.).
Відповідач має статус юридичної особи (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань – 1 067 102 0000 014552, ідентифікаційний код юридичної особи – 36688007, керівник – Сергієнко Лариса Василівна).
Мін`юст звернувся до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК) з листом від 15.01.2020. №425/00019.4.1/6-20 про надання інформації щодо політичних партій, які не висували своїх кандидатів на виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом останніх 10 років.
У відповідь, листом від 31.01.2020р. № 21-41-211 ЦВК надало Мін`юсту інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2012-2019 років.
Відповідно до наданої ЦВК інформації партія протягом 2010-2019 років не висувала та не подавала до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України, а також кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років.
Виходячи з наведених обставин, використовуючи своє право на звернення до суду, передбачене частиною першою статті 24 Закону України "Про політичні партії в Україні", Мін`юст звернулось до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом України від 05.04.2001 № 2365-III "Про політичні партії в Україні" (далі - Закон № 2365-III).
Частиною першою статті 2 Закону № 2365-III визначено, що політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.
Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина перша статті 3 Закону № 2365-III).
Відповідно до приписів статті 23 Закону № 2365-III політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстрації в порядку, встановленому цим та іншими законами України.
Статтею 24 Закону № 2365-III (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.
Рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно.
Водночас, пунктом 59 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про адміністративну процедуру" від 10 жовтня 2024 року внесено зміни до Закону України "Про політичні партії в Україні".
Зокрема, у пункті 4 частини першої статті 178 Закону про партії слова "анулювання реєстраційного свідоцтва" замінено словами "скасування реєстрації".
У частині першій статті 23 Закону про партії слово "анулювання" замінено словом "скасування". Назву статті 24 Закону про партії викладено в такій редакції: "Стаття 24. Скасування реєстрації"; у частині першій: у першому реченні слова "анулювання реєстраційного свідоцтва" замінено словами "скасування реєстрації такої політичної партії"; у другому реченні слова "анулювання реєстраційного свідоцтва" замінено словами "скасування реєстрації політичної партії"; у частинах другій і третій слова "анулювання реєстрації політичної партії" замінено словами "скасування реєстрації політичної партії".
Відповідно до статті 2 та частини дев`ятої статті 17 Закону України від 30.06.2004 № 1932-IV "Про Центральну виборчу комісію" Центральна виборча комісія (далі - Комісія) відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад, зокрема, виборчого процесу, однакове застосування законодавства України про вибори на всій території України. Комісія здійснює контроль за дотриманням політичними партіями, іншими суб`єктами виборчого процесу, зокрема, вимог законодавства про вибори.
Крім того, комісія згідно із Законами України "Про вибори Президента України" та "Про вибори народних депутатів України" реєструє кандидатів на пост Президента України, кандидатів у депутати, включених до виборчого списку політичної партії у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, та кандидата в депутати, висунутого партією, у відповідному одномандатному виборчому окрузі за умови отримання нею відповідних документів.
З матеріалів справи судом встановлено, що з метою перевірки дотримання партією вимог статті 24 Закону № 2365-III Мін`юст звертався до ЦВК за інформацією щодо висування Партією кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.
У відповідь Комісія надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2012-2019 років.
Водночас інформація щодо висування кандидатів на вищевказаних виборах за останні 10 років від відповідача відсутня, що підтверджує порушення Партією вимог статті 24 Закону № 2365-III.
Відповідно до пункту 1 частина першої статті 18 Закону № 2365-III державний контроль за діяльністю політичних партій здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади.
Згідно з Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення), Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, зокрема, державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до підпункту 83-15 пункту 4 Положення, Мін`юст здійснює контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з позовом та бере участь у справі про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії; звертається до суду з позовом та бере участь у справі про анулювання реєстраційного свідоцтва постійно діючого третейського суду у випадках, передбачених законом, зокрема через територіальні органи Мін`юсту.
Виходячи з системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що у Міністерства юстиції України наявні правові підстави для звернення до суду з позовом про скасування реєстрації Партії. 
Стосовно доводів відповідача про те, що реєстраційне свідоцтво політичної партії "відмінене законом" ще в 2016 році, суд враховуючи правові висновки Верховного Суду, зазначені у постанові від 21.07.2022 № 640/2973/20, зазначає таке.
Законом України від 26.11.2015 № 835-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" були внесені зміни до Закону в частині, зокрема, скасування видачі політичним партіям свідоцтв про реєстрацію.
22 квітня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 280 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.12.2012 № 1212 та визнання таким, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 13.07.2001 № 840 "Про реалізацію статей 9, 11 Закону України "Про політичні партії в Україні", якою регламентувався порядок видачі свідоцтв політичним партіям.
Однак частиною першою статті 24 Закону № 2365-III передбачено, що у разі невисування політичною партією своїх кандидатів на виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом 10 років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва.
Відповідно до пункту 1.1 Положення про Єдиний реєстр громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.12.2008 № 2226/5, Єдиний реєстр громадських формувань - це електронна база даних, яка містить відомості про легалізацію (реєстрацію), зокрема політичних партій.
Згідно з 2.4 розділу II Положення про надходження на легалізацію (реєстрацію) документів, зокрема політичних партій, до Єдиного реєстру вносяться відомості, а саме про дату реєстрації та реєстраційний номер у паперовому Реєстрі політичний партій; номер та дата видачі свідоцтва про реєстрацію (його дубліката).
Частина тринадцять статті 10 Закону № 2365-III встановлює, що діяльність політичної партії може здійснюватися лише після її реєстрації. Не допускається діяльність незареєстрованих політичних партій.
Таким чином, суд зазначає, що партія, яка не зареєстрована, не має права здійснювати партійну діяльність. При цьому визначальним є юридичний факт реєстрації чи нереєстрації політичної партії, а не спосіб засвідчення цього факту.
З матеріалів справи встановлено, що Партія зареєстрована та має свідоцтво про реєстрацію політичної партії від 09.07.2009 № 174-п.п. 
Зважаючи на наведене суд вважає, що зміни в законодавстві, на які посилається відповідач, автоматично не призводять до нечинності документів, що були видані до їх внесення у спосіб, визначений законодавством, яке діяло на той час, не є підставою для незастосування приписів законодавства, на підставі яких у позивача виникає право звернення з позовом про анулювання реєстраційного свідоцтва (реєстрації) партії.
Закон № 2365-III же визначає спосіб офіційного встановлення і державного визнання факту припинення діяльності партії у вигляді обов`язку ініціювання Міністерством юстиції України - органом уповноваженим здійснювати державний контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції і законів України, а також статуту політичної партії (стаття 18 цього Закону), - анулювання реєстрації (реєстраційного свідоцтва) політичної партії шляхом звернення до суду. Судовий спосіб прийняття остаточного рішення означає перевірку підстав та аргументів органу адміністративного контролю і прийнятого відповідного рішення. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.
Отже, скасування реєстрації політичної партії відбувається судом за зверненням Міністерства юстиції України (контролюючого органу) після закінчення десятирічного періоду бездіяльності у виконанні свого конституційного обов`язку щодо висування своїх кандидатів на загальнодержавних виборах.
Конституційний Суд України Рішенням від 12 червня 2007 року №2-рп/2007 у справі за конституційним поданням 70 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої статті 10, пункту 3 частини другої, частин п`ятої, шостої статті 11, статті 15, частини першої статті 17, статті 24, пункту 3 розділу VI "Заключні положення" Закону України "Про політичні партії в Україні" (справа про утворення політичних партій в Україні) визнав конституційними положення, зокрема, статті 24 Закону №2365-ІІІ.
У цьому зв`язку Конституційний Суд України зазначив, що згідно зі статтею 69 Основного Закону України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до частини другої статті 36 Конституції України та виборчого законодавства політичні партії сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян. Реалізацію зазначених конституційних приписів забезпечує положення статті 24 Закону [№2365-ІІІ] щодо обов`язкової участі політичної партії у виборчому процесі. Наведені конституційні положення дають підстави для висновку, що участь у виборах на загальнодержавному рівні є правом політичної партії, яке кореспондується з обов`язком протягом встановленого законом десятирічного терміну хоча б один раз взяти участь у висуванні своїх кандидатів по виборах Президента України та народних депутатів України.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 грудня 2023 року у справі №640/2933/20 у подібних правовідносинах досліджував питання можливості анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, визначеного у частині першій статті 24 Закону №2365-ІІІ.
У зазначеній постанові Верховний Суд відступив від правових позицій, сформованих раніше, і констатував, що визначений приписами статті 24 Закону №2365-ІІІ десятирічний строк необхідно розуміти як єдиний послідовний період діяльності політичної партії тривалістю у десять років, що передує зверненню контролюючого органу до суду з позовом щодо анулювання реєстраційного свідоцтва цієї політичної партії.
Згідно із позицією судової палати, під десятирічним строком "неучасті" політичної партії у загальнодержавних виборах, з яким приписи частини першої статті 24 Закону №2365-ІІІ пов`язують умови для анулювання її реєстрації, треба розуміти той строк, який передує зверненню Мін`юсту до суду з відповідним позовом. Саме останні десять років, протягом яких зазвичай проводяться (принаймні) чергові загальнодержавні вибори як Президента України, так і народних депутатів України, можуть повністю вказати на те, чи політична партія є виразником політичної волі громадян та суб`єктом виборчого процесу, чи ні. З цієї позиції оцінювати діяльність політичної партії в аспекті її участі у загальнодержавних виборах за весь (минулий) період її існування, зокрема з дати створення (реєстрації), - немає сенсу, адже ніяк не вдасться встановити чи сьогоденне існування зареєстрованої політичної партії досі відповідає меті, з якою Закон №2365-ІІІ пов`язує право громадян на свободу об`єднання в політичні партії, а чи насправді ця партія залишається структурованою одиницею, яка сприяє творенню політичної волі громадян і своєю активною (але не забороненою законом) поведінкою її виражає.
Одночасно з цим, Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2023 року у справі №640/2933/20 констатував, що в аспекті вирішення питання про наявність підстави для анулювання реєстрації політичної партії, передбаченої частиною першою статті 24 Закону №2365-ІІІ, необхідно оцінювати також й дії самої політичної партії щодо висування кандидата/кандидатів на вибори через призму того, чи ця інтенція (намір) партії узгоджувалася з вимогами закону (щодо процедури висування) та переслідувала легітимну мету.
У цьому контексті Верховний Суд зазначив, що "висування" політичною партією свого кандидата на загальнодержавних виборах не охоплюється (не обмежується) реєстрацією (як результатом) висунутого кандидата/кандидатів від цієї політичної партії, але пов`язується з нею. Іншими словами, висування політичною партією кандидата/кандидатів на вибори передбачає обов`язок політичної партії "задекларувати" своє рішення шляхом подання відповідних документів до ЦВК для вирішення питання щодо реєстрації; водночас відмова ЦВК у реєстрації кандидата/кандидатів від політичної партії, що у підсумку спричинить "неучасть" висунутих нею кандидата/кандидатів на загальнодержавних виборах - якщо оцінювати це рішення ЦВК безвідносно до попереднього етапу - не може бути достатнім свідченням того, що політична партія не висувала кандидата/кандидатів на вибори й таким чином як політична сила була бездіяльна протягом виборчого процесу. З`ясування всіх цих обставин має за мету встановити (пересвідчитися), що політична партія справді більше не виконує (чи не може виконувати) свого призначення як виразника політичної волі громадян, а тому підлягає припиненню.
Зрештою у справі №640/2933/20 Верховний Суд дійшов висновку, що ще одним аспектом припинення діяльності політичної партії є те, що анулювання її реєстрації як результат (підсумок) з`ясування усього спектру питань та обставин, які у значенні частини першої статі 24 Закону №2365-ІІІ, є умовою для настання відповідних юридичних наслідків, не має трансформуватися у спосіб ліквідації політичної партії. Подібне застосування частини першої статі 24 Закону №2365-ІІІ суперечитиме меті цього механізму, який призначений для констатації того, що політична партія фактично припинила свою діяльність, а не для (примусового) припинення її діяльності (в рамках процедури, яка для цього не передбачена).
Отже, зважаючи на наведений підхід, при вирішенні питання про наявність підстави для анулювання реєстрації політичної партії, передбаченої частиною першою статті 24 Закону № 2365-ІІІ, сам факт висування політичною партією кандидата (навіть після десяти років "неучасті" в них) потрібно оцінити на відповідність вимогам законодавства, зокрема, чи було це висування проявом дійсних намірів і, головне, інституційної спроможності політичної партії взяти участь у виборчому процесі, а не імітувати її, вдавшись до цього способу суто для формального, а не реального виконання вимог закону.
Повертаючись до справи, яка розглядається, суд зазначає, що партія зареєстрована 09.07.2009, а позов Мін`юст пред`явив 7 лютого 2020 року.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки дотримання вимог статті 24 Закону України "Про політичні партії в України" Міністерством юстиції України 15 січня 2020 року направлено лист № 425/00019.4.1/6-20 до Центральної виборчої комісії для отримання інформації щодо висування Партією кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.
У відповідь Комісія, листом від 31 січня 2020 року № 21-41-211, надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років.
Суд встановив, що відповідач у період більше десяти років, які передували зверненню Мін`юсту до суду з цим позовом, не приймав участь у виборах народних депутатів України чи Президента України через висунення та реєстрацію у Центральній виборчій комісії кандидатів і докази вчинення партією активних дій, спрямованих на реєстрацію кандидата в Центральній виборчій комісії у зазначений період, відсутні.
Оцінюючи обставини справи й позицію сторін, суд дійшов висновку про те, що невисування партією свого кандидата на загальнодержавних виборах у період з 2009 року до січня 2020 року у контексті статті 24 Закону України "Про політичні партії в Україні" є бездіяльністю, яка засвідчує неспроможність партії виконати обов`язок щодо участі у виборах.
З огляду на обставини справи і приписи частини першої статі 24 Закону №2365-ІІІ, колегія суддів вважає, що більш ніж десятирічне невисування партією свого кандидата на загальнодержавних виборах свідчить про відсутність у Партії інституційної спроможності взяти участь у виборчому процесі та вказує про невиконання Партією свого призначення як виразника політичної волі громадян.
На тлі установлених обставин справи, аргумент партії про висування нею кандидата у лютому 2020 році на проміжних виборах народного депутата України після пред`явлення Мін`юстом позову не спростовує вказаного вище висновку суду.
У свою чергу, відповідач зазначає, що здійснював заходи щодо висування кандидатів для участі у позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року, однак, подання відповідних документів до ЦВК не відбувалось у зв`язку відсутністю фінансування для участі у виборах.
З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2014 у Партії відбувся з`їзд, рішенням якого ОСОБА_1 висунуто кандидатом в народні депутати України від Партії на позачергових виборах народних депутатів України по 223 округу 26.10.2014.
Докази про те, що відповідач звертався до ЦВК з відповідними документами для вирішення питання щодо реєстрації висунутого кандидата для участі у виборах, матеріли справи не містять.
Отже, оскільки відповідач, здійснивши заходи щодо висування кандидата на вибори, у встановленому законом порядку для реєстрації свого кандидата на вибори до ЦВК не звертався, що є невід`ємною частиною процедури висування кандидата на вибори, то вказані обставини підтверджують доводи позивача про те, що відповідач не висував за останні 10 років (2010-2019 років) на реєстрацію кандидатів від Політичної партії "Партія сильної влади" на вибори Президента України та народних депутатів України.
На переконання суду, наведені обставини свідчать про відсутність переслідування відповідачем легітимної мети щодо участі політичної партії у загальнодержавних виборах шляхом партійного висування кандидатів для формування представницьких органів влади.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що відповідність відповідача вимогам частини першої статті 24 Закону № 2365-III щодо невисування своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років є підставою для анулювання реєстрації політичної партії.
Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, то суд вважає їх необґрунтованими, з тих підстав, що цей позов подано Мін`юстом 07.02.2020 після отримання 31.01.2020 згаданого вище листа Центральної виборчої комісії, тобто у межах встановленого абзацом другим частини другої статті 122 КАС тримісячного строку з моменту виникнення підстав для звернення до суду з таким позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Отже, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати реєстрацію Політичної партії "Партія сильної влади" (код ЄДРПОУ: 36688007, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Магара, буд. №8/2, кв. №58).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.