17.06.26
22-ц/812/1244/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 490/3809/24
Номер провадження 22-ц/812/1244/26 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,
із секретарем судового засідання - Повертайленко Ю.В., 
за участю: відповідача – ОСОБА_1 , представника позивача – Дударенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 
на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2026 року, ухваленого під головуванням судді - Саламатіна О.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (надалі – ТОВ «Гелексі Фінанс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу,
в с т а н о в и л а:

У травні 2024 року ТОВ «Гелексі Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 06 квітня 2023 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого позичальнику було надано грошові кошти у позику в сумі 60 000 грн зі сплатою відсотків за їх використання.
В подальшому між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень до договору № 06-04-23-01-Ю, відповідно до яких було збільшено суму кредиту, погоджено механізм зміни нарахування відсотків за користування кредитом, продовжено строк дії договору.
Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором № 06-04-23-01-Ю, між сторонами 06 квітня 2023 року укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в заставу позивачу транспортний засіб марки PEUGEOT, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що було внесено відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли після внесення змін та доповнень до договору про надання фінансового кредиту, сторонами було також укладено договір про внесення змін до договору застави транспортного засобу. 
При цьому позивач зауважує на тому, що договором застави передбачено штраф в розмірі 30 % від вартості предмета застави в разі невиконання ОСОБА_1 окремих умов даного договору. ТОВ «Гелексі Фінанс» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу грошові кошти в порядку, строки та на умовах, визначених договором, натомість відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої обов`язки, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 93 355,02 грн, яка складається з 33 355,02 грн – заборгованості за кредитом, 31 942,45 грн - суми кредиту, 1 412,57 грн - процентів та 60 000 грн - штрафу.
Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у сумі 93355,02 грн та судові витрати.
27 травня 2024 року ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що діяльність ТОВ «Гелексі Фінанс» підпадає під ознаки шахрайської діяльності або навмисне створення умов для неможливості виконання умов договору з корисними помислами з боку ТОВ «Гелексі Фінанс».
10 липня 2024 року від представника ТОВ «Гелексі Фінанс» - адвоката Дударенко А.М. надійшла відповідь на відзив, в якій вказала, що твердження відповідача, вказані у відзиві є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідач з метою отримання грошових коштів у позику погодився із необхідністю укладення договорів щодо додаткових супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, таких як встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля, придбання обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля, послуг з перепрограмування обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля. Якщо відповідач не погоджується з якістю наданих супутніх послуг третіх осіб, він не позбавлений права звернутись до суду з такими позовними вимогами.
19 серпня 2024 року представником позивача - адвокатом Дударенко А.М. подано до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.
04 лютого 2025 року від представника відповідача - адвоката Бондар М.В. надійшли додаткові пояснення, в яких вказала наступне.
Відповідач вважає, що вимога про стягнення з нього штрафних санкцій суперечить чинному законодавству України. Так, в обґрунтування застосування штрафних санкцій та їх стягнення позивач посилається на те, що ОСОБА_1 негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після 06 квітня 2024 року, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене позивачем, відповідач не виконував свій обов`язок, щодо доставки предмета застави для огляду позивачем, а також предмет застави постійно знаходився за межами Київської області. Вважає, що такі доводи не можуть бути прийняті з огляду на п 3.1.2. Договору застави транспортного засобу від 06 квітня 2023 року, яким встановлено «у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за Договором позики, зобов`язання заставодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, заставодержатель має право вимагати передачі Предмета застави йому на зберігання…». Відповідно до пункту 3.3.1. встановлено обов`язок заставодавця негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателя у разі порушення заставодавцем умов договору позики або цього договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначеному заставодержателем…». Разом з тим, адвокат Бондар М.В. стверджує, що відповідач не отримував жодної вимоги позивача про передачу йому предмета застави, також позивач не направляв ніяких повідомлень про місце передачі предмета застави.
Крім того, в порушення норм Закону України «Про споживче кредитування», при укладенні договору відповідачу не було роз`яснено обов`язок пред`явлення авто та не враховано витрати на пред`явлення предмету застави до загальної вартості кредиту. Договором не визначено дату, час пред`явлення предмета застави для огляду, а також особу, якій належить пред`являти предмет для огляду. Відповідач не отримував ніяких вимог або повідомлень від позивача про пред`явлення для огляду предмета застави.
Також, представник Петрова С.П. вказує, що пунктом 3.3.6 Договору застави передбачено, що предмет застави не має залишати межі Київської області без згоди Заставодержателя. В той же час, на дату укладення договору застави предмет застави перебував за межами Київської області, про що безумовно був обізнаний позивач: договір кредитування та договір застави укладались в м. Одеса, предмет застави на дату укладання зазначених договорів перебував у м. Одеса, постійне місце проживання відповідача зазначено м. Одеса, умовами Договору застави (пункти 2.1.2, 3.1.2. та 3.3.1.) передбачено, що предмет застави перебуває у користуванні відповідача. 
Разом з тим, стверджує, що ОСОБА_1 не надавав згоди ФОП ОСОБА_2 ніяких розпоряджень щодо передачі даних з обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля позивачу. Тобто позивачем незаконно отримана інформація щодо місцезнаходження предмета застави. Отже, дані щодо місцезнаходження автомобіля ОСОБА_1 не можуть бути доказами у справі, оскільки отримані позивачем неправомірно.
Також, представник відповідача посилалася на неправомірність застосування штрафних санкцій під час дії воєнного стану, вказуючи на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, а тому відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором під час дії воєнного стану, а договір застави є додатковим забезпеченням виконання умов кредитування, випливає з нього, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 60 000 грн не підлягають задоволенню.
До того ж, представник відповідача стверджує, що Договір про внесення змін до Договору №06-04-23-01-Ю від 25 жовтня 2023 року був укладений відповідачем під впливом психологічного тиску з боку позивача, а також внаслідок ненадання позивачем інформації відповідачу щодо стану взаєморозрахунків сторін та стану його заборгованості за Договором №06-04-23-01-Ю
Таким чином, Договір №1 про внесення змін до Договору №06-04-23-01-Ю від 25 жовтня 2023 року був укладений відповідачем внаслідок ненадання позивачем інформації щодо стану його заборгованості та під психологічним тиском з боку позивача.
Крім того, представник відповідача вважає нарахування процентів за користування кредитом в період з 07 жовтня 2023 року після закінчення строку дії договору № 06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року по 24 жовтня 2023 року (включно) неправомірним. Також зазначила, що відповідно до пункту 3.7 Договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту, а отже нарахування процентів за 06 квітня 2023 року в сумі 80 грн є неправомірним.
Також сторона відповідача стверджує, що в розрахунку позивача штучно завищена сума процентів за користування кредитом. ОСОБА_1 від позивача в загальному розмірі було отримано 65 000 грн (в тому числі 7000 грн, які позивачем було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_2 ), відповідачем було сплачено 53 072,76 грн (станом на момент звернення до суду та/або отримання гарантійного листа , таким чином залишок заборгованості складав 11 927,24 грн, а відтак у задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій в розмірі 60 000 грн, процентів в сумі 1 412,57 грн та основного боргу в сумі 20 015, 21 грн слід відмовити. 
18 лютого 2025 року від представника ТОВ «Гелексі Фінанс» - адвоката Дударенко А.М. надійшли заперечення на додаткові пояснення, в яких зазначила, що голослівними, не підтвердженими жодними доказами є твердження відповідача, що між ним та позивачем, під впливом психологічного тиску з боку останнього, було укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору № 06-04-2301-Ю, якими передбачається збільшення суми кредиту, в тому числі додаткових та супутніх послуг третіх осіб, обов`язкових для отримання кредиту, та продовження строку користування кредитом вже зі збільшеною річною процентною ставкою. При внесенні змін до Договору № 06-04-23-01-Ю ОСОБА_1 вертався до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою, в якій просив збільшити суму кредиту та продовжити строк користування кредитом, надавав доручення на перерахунок частини кредитних коштів, як оплату додаткових супутніх послуг, що передбачено Законом України «Про споживче кредитування». 
Вказує на те, що за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року, а саме: викласти п. 1.5 в новій редакції: «1.5. Строк дії договору: Кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з «06» квітня 2023 року по «06» квітня 2024 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). Таким чином, при укладені Договору №1 позивач та відповідач погодили, що строк Договору № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року з «06» квітня 2023 року по «06» квітня 2024 року, а Додатком № 2 встановлений графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів Позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів в період з «06» квітня 2023 року по «06» квітня 2024 року. За такого, правомірне нарахування процентів за користування кредитом в період з 07 жовтня 2023 року по 24 жовтня 2023 року (включно) в сумі 920, 381256 грн, то позивач зазначає наступне.
28 лютого 2025 року представником позивача - адвокатом Дударенко А.М., подано до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн.
23 квітня 2025 року від представника відповідача – адвоката Бондар М.В. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначила, що пунктом 3.3.6 договору встановлено, що предмет застави не має залишати межі Київської області без згоди Заставодержателя. В той же час, на дату укладення договору застави предмет застави перебував за межами Київської області, про що безумовно був обізнаний Позивач: договір кредитування та договір застави укладались в м. Одеса, предмет застави на дату укладання зазначених договорів перебував у м. Одеса, постійне місце проживання Відповідача зазначено м. Одеса, умовами Договору застави (пункти 2.1.2, 3.1.2. та 3.3.1.) передбачено, що предмет застави перебуває у користуванні Відповідача. Договором не було встановлено обов`язок та порядок переміщення предмету застави до Київської області. Таким чином, оскільки протягом дії договору застави транспортний засіб взагалі не знаходився на території Київської області, отже у відповідача і не виникло обов`язку погоджувати залишення меж Київської області предметом застави. Договором не визначено дату, час пред`явлення предмета застави для огляду, а також особу, якій належить пред`являти предмет для огляду. Відповідач не отримував ніяких вимог або повідомлень від Позивача про пред`явлення для огляду предмета застави .
Також звертає увагу, що вся сума на яку була збільшена сума кредитування була перерахована позивачем за обслуговування пристрою стеження, тобто повністю витрачена на оплату послуг, необхідних для отримання кредиту. Крім того, зазначеним договором було збільшено плату за користування кредитом. Ця обставина свідчить про те, що укладання зазначеного договору було потрібно саме позивачу, а відповідач, під впливом важких обставин та намагаючись погасити заборгованість, змушений був погодився на його укладення, в результаті чого опинився в ще більш тяжких обставинах.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» заборгованість за Договором № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року у сумі 93355,02 грн з яких: 31942,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1412,57 грн - заборгованість за процентами; 60 000 грн - штраф за Договором застави транспортного засобу від 06 квітня 2023 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» 3028,00 грн судового збору та 6000 грн витрат на правову допомогу.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач допустив прострочення погашення чергових платежів заборгованості по тілу кредиту та повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав, чим порушив вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, а отже, відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України позивач має право вимагати стягнення всієї заборгованості за умовами договору у розмірі 33 355,02 грн, з яких: сума кредиту - 31 942,45 грн, проценти - 1412,57 грн, а також згідно договору застави транспортного засобу передбачена відповідальність за порушення умов цього договору у вигляді сплати неустойки - штрафу у сумі 60 000 грн.
Також судом враховано те, що в даній справі штраф нараховано позивачем саме за порушення умов Договору застави, який вимагав вчинення конкретних дій, а не за порушення Договору позики щодо своєчасного та повного внесення грошових коштів, а відтак не підлягає застосуванню п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, саме за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції враховуючи позицію Верховного Суду, та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, вважав, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зменшити суму стягнення до 14 150,33 грн, а в іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що фактичний розмір боргу менший, оскільки було отримано 65 000 грн з яких 45 849,67 грн сплачено, а відтак залишок боргу складає 14 150,33 грн. ОСОБА_1 вказує на неспівмірність штрафу та порушення ст. 551 ЦК України, оскільки штраф у розмірі 60 000 грн становить 30% вартості предмету застави та майже удвічі перевищує суму основного боргу – 31 942,45 грн, а крім того позивач не довів жодних збитків, які могли виникнути внаслідок перебування авто в м. Одеса чи в м. Миколаєві.
Також зазначає про несправедливі умови договору застави щодо зобов`язання утримувати авто виключно в Київській області та щомісяця доставляти його до м. Києва для огляду. Крім того, вказує на неправильне застосування норм щодо воєнного стану, а саме стягнення штрафу у розмірі 60 000 грн, який фактично є санкцією за невиконання умов забезпечення споживчого кредиту. До того ж, посилається на неспівмірність відшкодування витрат на правничу допомогу, а відтак висновок суду про повне задоволення витрат на правничу допомогу у сумі 6 000 грн є передчасним та таким, що не відповідає принципу розумності судових витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Гелексі Фінанс» - адвокат Дударенко А.М. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити посилаючись на її безпідставність, а рішення суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи і таке та встановлено судом, що 06.04.2023 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 
За умовами Договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у сумі 60 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 % річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. 
В якості забезпечення своїх зобов`язань за цим Договором Позичальник надає в заставу Кредитодавцю рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки PEUGEOT, моделі 207, рік випуску 2010, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 1.5. Договору, кредит надається строком на шість місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з 06 квітня 2023 року по 06 жовтня 2023 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п.7.3. Договору, пеня за неналежне виконання Позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі визначеному п.8.3 Договору до повного розрахунку за Договором.
Пунктом 1.8. Договору, визначена орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: 1.8.1. орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 82,14% річних. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 136,75% від суми кредиту (у процентному виразі) або 82 050,00 грн та включає в себе: 1.8.1.1 проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 24,00 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 14 400 грн; 1.8.2 Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. Вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2 000 грн, 1.8.2.2. Вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 500 грн.
Згідно пункту 1.8.2.3. вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2 650, 00 грн.
Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток №1 до Даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз.2 п.1.1 та п. 7.1 цього Договору (п.3.6 Договору).
Додатком № 1 до Договору №06-04-23-01-Ю було встановлено графік розрахунків із зазначенням періодичності та розмірів платежів з повернення споживчого кредиту та сплати процентів.
Відповідно до п. 7.1. Договору, сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення позичальником графіку розрахунків (Додатку №1 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком.
Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 % річних за користування кредитом.
Згідно п. 7.3. Договору, сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків, а саме: неповернення суми кредиту та нарахованих відсотків, штрафів, пені у строк визначений п.1.5 договору, з наступного дня після закінчення строку Позичальник сплачує Кредитодавцю відсотки за неправомірне користування кредитом (проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання) у розмірі 720 % річних.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , які виникли з Договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ «Гелексі Фінанс» уклали Договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_1 передав у заставу ТОВ «Гелексі Фінанс» транспортний засіб марки PEUGEOT, моделі 207, рік випуску 2010, колір - Чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип загальний легковий кабріолет, дата першої реєстрації - 23.03.2023 року, дата реєстрації - 23.03.2023, зареєстрований ТСЦ 5152, що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видано ТСЦ 5152, 23.03.2023 року. 
В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 10 квітня 2023 року зареєстровано обтяження за № 30448900.
За умовами договору застави транспортного засобу від 06 квітня 2023 року, ОСОБА_1 зобов`язаний: негайно передати предмет застави на зберігання Позивачу у разі порушення ним умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене Позивачем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння Позивача (п.3.3.1. Договору застави); забезпечити безпеку та цілісність предмету застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до дорожньо-транспортної пригоди або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання Позивачу. Не рідше ніж один раз на місяць Відповідач зобов`язаний доставити предмет застави за адресою АДРЕСА_1 для огляду предмета застави Позивачем (п. 3.3.5 Договору застави).
Без письмової згоди Позивача предмет застави не має залишати межі Київської області (п. 3.3.6. Договору застави).
За невиконання чи неналежне виконання п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 цього Договору відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2. цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання позивачу (п. 4.2. Договору застави).
06 квітня 2023 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір оренди обладнання № ОО 06-04-23-01-Ю, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендодавець приймає в строкове платне використання майно, що належить орендодавець на праві власності або іншого майнового права згідно акта-приймання передачі (п. 1.1. Договору оренди).
Згідно із п. 4.1. Договору оренди, орендна плата, що складає 500 грн за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем ОСОБА_1 в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 06 числа кожного місяця.
Також, відповідач згідно Договору №ВО 06-04-23-01-Ю про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 06.04.2023 року отримав послугу з встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання №ОО 06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, вартість послуг за встановлення обладнання визначається сторонами за домовленістю та складає 2 000 грн, вартість за вилучення обладнання згідно п. 1.2.1, складає 2 650 грн за послуги згідно п. 1.2.2.
06 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» згідно договору №06-04-23-01-Ю, в якій просив перерахувати 58 000 грн на його картковий рахунок, надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2000 грн ФОП ОСОБА_3 , як оплату за надання послуг згідно Акта прийому-передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг № ВО 06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року.
Факт перерахування ТОВ «Гелексі Фінанс» на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 58 000 грн, згідно Договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року підтверджується платіжною інструкцією №10656 від 06 квітня 2023 року.
Платіжною інструкцією №10657 від 06 квітня 2023 року підтверджується факт перерахування ТОВ «Гелексі Фінанс» на рахунок ФОП ОСОБА_3 оплату за надання послуг згідно Акта прийому-передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг №ВО 06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року у сумі 2000 грн. 
25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подано до ТОВ «Гелексі Фінанс» заяву, в якій просив збільшити суму кредиту згідно Договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року на 5000 грн, продовжити строк користування кредитом від шести до дванадцяти місяців, з кінцевою датою повернення 06 квітня 2024 року та погодився із збільшенням відсоткової ставки від 48% річних до 54% річних з 26 жовтня 2023 року.
25 жовтня 2023 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору №06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі 65 000 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом у розмірі 54% річних.
При цьому за Договором №1 про внесення змін та доповнень до Договору № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 жовтня 2023 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 5 000 грн, а загальна сума неповернутої позики складає 43 349, 22 грн.
Також за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору №06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року, а саме: викласти п.1.5. в новій редакції:
«1.5. Строк дії договору: Кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з «06» квітня 2023 року по «06» квітня 2024 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання / неналежного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання Позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п.7.1 Договору, пеня за неналежне виконання Позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі визначеному п.8.3 Договору до повного розрахунку за Договором.» 
За взаємною згодою, сторони домовилися внести зміни до Договору № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року, а саме: викласти п. 1.8 в новій редакції:
«1.8. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вказана в Додатку №2/2, який с невід`ємною складовою Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 98,88% річних. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 159,75% від суми кредиту (у процентному виразі) або 103 839, 57 грн та включає в себе: 1.8.1.1 проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 35,68% від суми кредиту (у процентному виразі) або 23 189, 57 грн: 1.8.2 Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. Вартість послуг за встановлення обладнання для стеження місцезнаходженням автомобіля 2 000 грн; 1.8.2.2. Вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля 500 грн; 1.8.2.3. Вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля 2650 грн; 1.8.2.4. Вартість послуг та діагностику обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля 5 000 грн.
Також, сторонами погоджено новий Графік розрахунків, що є Додатком №2 до договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року.
25 жовтня 2023 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін №1 до Договору застави транспортного засобу від 06.04.2023 року, згідно якого, за взаємною згодою, сторони домовилися внести зміни до Договору застави транспортного засобу, а саме до п. 1.1. розділу 1 та викласти його в наступній редакції: 
«1.1. цей Договір забезпечує виконання заставодавцем зобов`язань, які виникають Договору №06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06.04.2023 року, Договору №1 про внесення змін та доповнень Договору №06-04-23-01-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.10.2023 року, укладених між Заставодержателем та Заставодавцем, надалі в текстом - «Договір позики», та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому згідно з яким заставодавець зобов`язаний повернути на умовах Договору позики заставодержателем отриману суму позики, в розмірі 65 000 грн, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Договором позики до 06 квітня 2024 року, а також нараховані відсотки, штрафи, пені, комісії у розмірі і випадках, передбачених Договором позики та цим Договором, з врахуванням змін та доповнень до Договору позики та цього Договору, якщо такі будуть укладені.» 
Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 09.11.2023 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 30448900 внесено наступні зміни: термін дії обтяження змінено з «10.04.2028» на «09.11.2028»; строк виконання зобов`язання змінено з «06.10.2023» на «06.04.2024»; розмір основного зобов`язання змінено з «60000 гривень» на «65000 гривень».
25 жовтня 2023 року між ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено Договір № ДО 06-04-23-01-Ю-01 про надання послуг, відповідно до умов якого Виконавець надає Замовнику наступні послуги: провести повну діагностику та перевірити справність роботи обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля, за необхідності провівши його демонтаж та повторне встановлення; провести огляд та діагностику стану автомобіля. Вартість послуг згідно п. 1.2 вказаного Договору складає 5 000 грн.
У підтвердження надання вище перелічених послуг ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підписали Акт прийому-передачі послуг №1 до договору про надання послуг №ДО 06-04-23-01-Ю-01 від 25 жовтня 2023 року.
25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» згідно Договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №06-04-23-01-Ю, в якій просив виплатити, за рахунок отриманого ним кредиту 5000 грн ФОП ОСОБА_3 , як оплату за надання послуг згідно Акта прийому-передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг №ДО 06-04-23-01-Ю-01 від 25 жовтня 2023 року.
Факт перерахування ТОВ «Гелексі Фінанс» на рахунок ФОП ОСОБА_3 оплату за надання послуг згідно Акта прийому-передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг №ДО 06-04-23-01-Ю-01 від 25 жовтня 2023 року у сумі 5000 грн підтверджується платіжною інструкцією №12726 від 26 жовтня 2023 року.
На виконання умов Договору №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплачено , а саме: 07 квітня 2023 року - 3000 грн, 25 квітня 2023 року - 2000 грн, 04 травня 2023 року, 3 600 грн, 01 червня 2023 року - 3600 грн, 05 липня 2023 року – 7 500 грн, 03 серпня 2023 року - 3 700 грн, 06 вересня 2023 року - 7 000 грн, 02 жовтня 2023 року - 3 000 грн, 25 жовтня 2023 року - 4 000 грн, 03 листопада 2023 року - 6 000 грн, 04 грудня 2023 року - 3000 грн, 05 січня 2024 року - 3000 грн, 09 лютого 2024 року - 300 грн, 20 лютого 2024 року – 1 200 грн, 25 березня 2024 року - 1 438 грн.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 06 квітня 2023 року по 25 березня 2024 року ОСОБА_1 внесено платежів на погашення заборгованості у загальній сумі 52 338 грн, з яких: 33 057,55 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 19 280,45 грн зараховано на погашення процентів. 
Отже, за розрахунком позивача, станом на 06 квітня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором №06-04-23-01-Ю від 06 квітня 2023 року складає: 33 355,02 грн, з яких: 31942,45 грн - тіло кредиту; 1412,57 грн - проценти.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно вимог частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
В силу частину 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 статті 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невиконання відповідачем кредитних зобов`язань та задовольнив вимоги про стягнення кредитної заборгованості за Договором № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року у сумі 33 355,02 грн, з яких: 31 942,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1412,57 грн - заборгованість за процентами.
Посилання відповідача про те, що Договір №1 про внесення змін до Договору №06-04-23-01-Ю надання кошті у позику був укладений під впливом психологічного тиску з боку позивача, а також внаслідок ненадання позивачем інформації відповідачу щодо стану взаєморозрахунків сторін та стану його заборгованості за Договором №06-04-23-01-Ю є безпідставними, оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. 
Також не заслуговують на увагу твердження відповідача про неправомірність нарахування процентів за користування кредитом в період з 07 жовтня 2023 року по 24 жовтня 2023 року (включно) в сумі 920,381256 грн, оскільки укладаючи 25 жовтня 2023 року Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору №06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, сторони домовилися, що кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з «06» квітня 2023 року по «06» квітня 2024 року. До того ж, сторонами погоджено новий графік платежів, яким встановлена дата платежів з 06 травня 2023 року по 06 квітня 2024 року, а також 25 жовтня 2023 року був підписаний паспорт споживчого кредиту №06-04-23-01-Ю, в якому в розділі 4 зазначена процентна ставка з 06 квітня 2023 року по 25 жовтня 2023 року - 48% річних, з 26 жовтня 2023 року - 54% річних.
Судом першої інстанції вірно не прийнято наданий відповідачем контрозрахунок, в зв`язку з його неповнотою та невідповідністю до узгодженими сторонами умовами кредитування.
Доводи апеляційної скарги про те, що залишок боргу складає 14 150,33 грн, оскільки було отримано 65 000 грн, а сплачено 45 849,67 грн не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Договором №1 про внесення змін та доповнень до Договору № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 жовтня 2023 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 5000 грн, а загальна сума неповернутої позики складає 43 349, 22 грн.
Крім того, згідно Додатку №2 до договору від 06 квітня 2023 року розмір позики з урахуванням нарахованих процентів становить 88 189,57 грн.
Щодо вимог про стягнення штрафу за договором застави, колегія виходить з наступного. 
Згідно частини 1 статті 546 ЦК України вбачається, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.
Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо (ст. 3 Закону України «Про заставу»).
Згідно із ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa/або посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.
Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно до ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стягуючи з відповідача на користь позивача 60 000 грн штрафу, суд першої інстанції вважав, що його було нараховано саме за порушення умов Договору застави, який вимагав вчинення конкретних дій, а не за порушення Договору позики щодо своєчасного та повного внесення грошових коштів.
З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Згідно п. 3.3.1 Договору застави, заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателю у разі порушення заставодавецем умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене Позивачем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя. 
Пунктом 3.3.5. Договору застави передбачено, що заставодавець зобов`язаний забезпечити безпеку та цілісність предмету застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до дорожньо-транспортної пригоди або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання заставодержателю. Не рідше ніж один раз на місяць відповідач зобов`язаний доставити предмет застави за адресою м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 для огляду предмета застави позивачем.
Без письмової згоди Позивача предмет застави не має залишати межі Київської області (п. 3.3.6. Договору застави).
За невиконання чи неналежне виконання п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 цього Договору відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2. цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання позивачу (п. 4.2. Договору застави).
Разом з тим, як встановлено, позивач з моменту укладення договору позики 06 квітня 2023 року і до звернення з позовом до суду - 03 травня 2024 року про стягнення заборгованості за договором позики претензій щодо невиконання умов договору застави жодних претензій до відповідача не пред`являв. Крім того, після 23 жовтня 2023 року позивач погодився про продовження строку кредитування та у зв`язку з чим було внесено зміни до договору застави на тих же умовах. 
Отже, оплата штрафу відповідно до умов договору застави на користь позивача, за обставинами даної справи пов`язується саме з невиконанням умов договору позики щодо своєчасної оплати кредитних коштів, тобто за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року й діє на цей час.
Стан війни в Україні створює об`єктивні перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист, проте, в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.
17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
З урахуванням наведеного, вимоги про стягнення штрафу у розмірі 60 000 грн, що становить 30% від вартості предмета застави, яка узгоджена сторонами у розмірі 200 000 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки суперечать вимогам закону. 
За таких обставин, рішення суду на підставі п.1, 2 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, а відтак позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року у сумі 33 355,02 грн, з яких: 31 942,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1412,57 грн - заборгованість за процентами.
Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Враховуючи те, що позов задоволено на 35,7% то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1081 грн (3028 грн х 35,7%) судового збору, а апеляційну скаргу задоволено на 57,88 % (з урахуванням оскарження рішення в частині), з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 783,45 грн (3081,29 грн х 57,88%) судового збору за подання апеляційної скарги.
Згідно ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З урахуванням взаєморозрахунку з позивача на користь позивача підлягає стягненню 702,45 грн (1 783,45 грн - 1081 грн) судового збору.
Що стосується витрат на правничу правову допомогу, то колегія виходить з наступного.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За приписами частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). 
У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Крім того, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем заявлено про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору № 55 про надання правничої допомоги від 02 червня 2024 року; копію актів приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 від 04 липня 2024 року та №2 від 18 лютого 2025 року; платіжні інструкції №15981 від 08 липня 2024 року на суму 4000 грн та №19027 від 19 лютого 2025 року на суму 2000 грн.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає про не співмірність витрат на правничу допомогу та невідповідність принципу розумності.
Разом з тим, колегія суддів, враховуючи принцип пропорційності та задоволення позову на 35,7%, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2026 року змінити.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» заборгованість за Договором № 06-04-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06 квітня 2023 року у сумі 33 355,02 грн, з яких: 31 942,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1412,57 грн - заборгованість за процентами.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» на користь ОСОБА_1 702,45 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст складено 22 червня 2026 року.