ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/5839/25 Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/569/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Зіненко А.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зіненко А.О. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 20 червня 2025 року о 17 годині 00 хв. в м. Запоріжжя, на вул. Оріхівське шосе, 14а, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21703, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Зіненко А.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Судом не враховано численні процесуальні порушення з боку співробітників поліції, невірно оцінено докази та проігноровано статус ОСОБА_1 як військовослужбовця. 
В обґрунтування своїх доводів вказала про порушення поліцейськими положень ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту існування конкретної підстави для зупинки транспортного засобу, а тому всі наступні вимоги поліцейських водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наголосила на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ, повертався із зони бойових дій на службовому автомобілі, виконуючи службові обов`язки, а отже його огляд повинен бути проведений з урахування вимог ст. 266-1 КУпАП виключно уповноваженою особою ВСП або командиром ВЧ, а не працівниками поліції.
Крім того, посилається на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , яка визначена Інструкцією № 1452/735, зокрема поліцейський перед оглядом не повідомив про наявність ознак наркотичного сп`яніння, невірно роз`яснив порядок проходження огляду, не пояснив наслідки відмови, не запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я належним чином та не здійснив його супровід. При цьому, направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не містить його підпису про отримання, що позбавило його можливості спростувати факт сп`яніння.
Наголошує, що в порушення ст. 266 КУпАП, відеозапис події не є безперервним та складається з відрізків, а ознаки сп`яніння пояснюються вживанням ліків за рецептом, про що ОСОБА_1 повідомляв поліцейських.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 4 лютого 2026 року, провадження в справі ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначила, що судом в порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не була оголошена в залі судових засідань після розгляду справи. Внаслідок чого, зміст постанови став доступний стороні захисту лише 7 лютого 2026 року.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року.
Перед початком судового засідання надійшло клопотання від адвоката Зіненко А.О. про забезпечення її участі в судовому засіданні апеляційного суду 10 квітня 2026 року об 11 годині 00 хвилин режимі відеокоференції. 
Проте, захисник ОСОБА_1 – адвокат Зіненко А.О., яка зареєстрована в підсистемі відеоконференцзв`язку на виклик Запорізького апеляційного суду через вказану підсистему на зв`язок не вийшла, знаходилася не в мережі.(а.с. 58).
Враховуючи належне повідомлення  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Зіненко А.О. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), яке за клопотанням захисника було організовано апеляційним судом у режимі відеоконференції, проте адвокат Зіненко А.О. не вийшла на відеоконференцзв`язок для участі в розгляді справи, причини своєї неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367828 від 20 червня 2025 року підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 червня 2025 р., згідно якого у ОСОБА_1  поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 5);
- відеозаписом події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на блокпосту. Під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейського виникли підозри про його перебування в стані наркотичного сп`яніння. Зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , що він після отриманої контузії вживає призначенні лікарем медичні ліки у складі яких є психотропні речовини, про що його попереджав лікар. Оголошені виявленні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд в на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 відмовився пройти запропонований огляд, зазначивши, що з огляду на приймання ним медичних препаратів, результат огляду буде позитивним. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу (а.с. 29).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, згідно п. п. 2, 4, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає безпідставними.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.
Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту. Проте, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на установлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.5 ПДР. 
На аргументи захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем ЗСУ, повертався із зони бойових дій на службовому автомобілі, виконуючи службові обов`язки, а отже його огляд повинен бути проведений з урахування вимог ст. 266-1 КУпАП виключно уповноваженою особою ВСП або командиром ВЧ, а не працівниками поліції слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз наведених положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.
Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом, застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст.266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Відповідно до п.3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №32 12.01.2024 р., огляду підлягають військовослужбовці/ військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Відтак, обов`язковою умовою для проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння саме посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, а не поліцейським, є виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або перебування на території військових частин (установ, закладів).
Згідно із ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Матеріали справи не містять та стороною захисту не надано суду доказів того, що під час зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 як військовослужбовець, виконував обов`язки військової служби. Навпаки, ОСОБА_1 здійснював рух на цивільному транспортного засобі, який належить цивільній особі ОСОБА_2 , особа ОСОБА_1 встановлена за посвідченням водія НОМЕР_2 . З оглянутих відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими на трасі Оріховське шосе у м.Запоріжжя (поза межами розташування військової частини), що відповідно, не може бути розцінено як виконання обов`язків військової служби.
Отже, в даному випадку ОСОБА_1 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому факт перебування його у статусі військовослужбовця, який крім іншого не підтверджений жодними письмовими доказами не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідність проведення огляду в особливому порядку. Сама ж по собі наявність у водія статусу військовослужбовця, за умови не виконання ним у цей час вказаних вище обов`язків, не є підставою для проведення його огляду спеціальними суб`єктами.
За таких обставин, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції правомірно застосували до нього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги, що направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не містить його підпису про отримання, що позбавило його можливості спростувати факт сп`яніння не є слушними з огляду на наступне.
Направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я складено відповідно до вимог додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. № 1452/73, в якому працівником поліції вказані дата та час його складання, зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, інформація про те, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою, назва закладу охорони здоров`я. Підписання направлення водієм не передбачено додатком 1 Інструкції №1452/735 09.11.2015 р.
Одночасно слід зазначити, що діючим законодавством не передбачено і вручення письмового направлення водію, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського, який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду, однак ОСОБА_1 відмовився від огляду.
Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: зупинку автомобіля на блок посту під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Зіненко Анастасії Олександрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Зіненко Анастасії Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/5839/25