ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/1713/25 пров. № А/857/12020/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Кушнір В.О.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року (судді Біньковської Н.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/1713/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Круць В.М., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним рішення №091630019227 від 10.02.2025, зобов`язати з 01.02.2025 перерахувати пенсію з урахуванням відомостей про заробітну плату, які містяться у довідках про доходи від 31.05.2019, №6388 від 01.11.2016, №3462 від 29.12.2017, №6389 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3463, про доходи №1156 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3464, від 29.12.2017 №3465, від 29.12.2017 №3466, від 29.12.2017 №3467, картка про сплату страхових внесків за 2011-2008, №1 від 27.09.2007.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2025 №091630019227. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.02.2025 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду. В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що 03.02.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1964 про зміну надбавки (перерахунок по заробітній платі) відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 10.02.2025 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Також зазначає, що пенсійне забезпечення громадян України, що працювали на території російської федерації, здійснювалося відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь у зазначеній Угоді. Підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам. Підстави для врахування наданих позивачкою довідок про заробітну плату за період 2011-2016 року за період роботи на території російської федерації при обчисленні пенсії відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 в адміністративній справі №300/2742/24, яке набрало законної сили 31.07.2024, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.12.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 15.03.2024 за № 091630019227. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 05.09.1992 по з 09.10.1995 в "Байрам" (Крайня Північ); з 26.10.1995 по з 25.12.1995, з 10.01.1996 по 09.03.1996, з 09.06.2007 по 18.07.2007, з 23.07.2007 по 07.09.2007, з 01.11.2007 по 17.03.2008 в “Уренгойгазавтодор” (Крайня Північ); з 19.03.2008 по 17.09.2008, з 22.09.2008 по 31.10.2016 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Заполяриромгражданстрой" (Крайня Північ), відповідно до трудової книжки від 15.09.1992 серії НОМЕР_1 ; з 01.11.1998 по 04.06.2007 в “Уренгойгазавтодор” (Крайня Північ), відповідно до вкладиша до трудової книжки від 20.02.2013 серії НОМЕР_2 ; з 01.11.2016 по 31.05.2019 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Заполяриромгражданстрой" (Крайня Північ), відповідно до вкладиша до трудової книжки від 01.11.2016 серії НОМЕР_3 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області невідкладно повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.03.2024, із врахуванням висновків суду.
ОСОБА_2 з 08.03.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.75).
03.02.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви додала, серед іншого, довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №3462, №3464, №3465, №3466, №3467, №3463, а також довідки про джерела доходів з 01.07.2000 за №9972, три довідки без номера та довідки за №5074, №6389, №6388 (а.с.68-74).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2025 №091630019227 відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. Зазначено, що до заяви долучено, зокрема, довідки від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467 про заробітну плату за 2011-2016, видані ООО “Заполярпромгражданстрой” (російська федерація). Пенсійне забезпечення громадян України, що працювали на території рф. здійснювалося відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь у зазначеній Угоді. Для врахування наданих заявницею довідок про заробітну плату за період 2011-2016 роки за роботу на території російської федерації при обчисленні пенсії підстави відсутні (а.с.66).
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши наявні у справі доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. 
За змістом статті 24 Закону 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Положеннями частини 1 статті 40 Закону 1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно з абзацами 4, 5 частини 1 статті 40 Закону 1058 для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі також – Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку №22-1).
Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови у перерахунку пенсії на підставі спірних довідок стало те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З цього приводу суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058 якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Згідно статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обрахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць СНД і держав, які входили в склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.
Приписами частин 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (надалі також – Угода) передбачено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Положеннями статті 3 цієї Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Обрахування розміру пенсії за віком працівнику який працював на підприємстві іншої держави проводиться за наявності інформації про сплату страхових внесків, у разі якщо внески сплачувалися до Пенсійного фонду України така інформація повинна міститися в системі персоніфікованого обліку, або така інформація повинна міститися у довідках, виданих підприємством іншої держави особі яка претендує на призначення пенсії за віком, у разі якщо облік сплати страхових внесків які сплачуються підприємствами інших держав ведеться компетентними органами таких держав.
Суд вказує, що відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Постановою Кабінету Міністрів України “Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення” постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. москві.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України 19 червня 2023 року.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №639 “Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” припинено дію Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14 січня 1993 р. в м. москві.
Згідно статті 1 Закону України “Про зупинення у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь дії Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів та Протоколу про внесення змін і доповнень до Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року” від 29 червня 2023 року № 3192-IX, (набрав чинності 21.03.2023), зупинено у відносинах України з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, вчиненої в місті москва 15 квітня 1994 року та ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року № 290/95-ВР, та Протоколу про внесення змін і доповнень до Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, вчиненого в місті Москва 25 листопада 2005 року та ратифікованого Законом України від 16.03.2007 № 757-V.
Суд зауважує, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Угода між Урядом України і урядом російської федерації “Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” від 14.01.1993 та Угода "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підлягають застосуванню в спірному випадку, оскільки вказані Угоди та Конвенція були чинними на час роботи позивача в росії і позивач мав легітимні очікування щодо його пенсійного забезпечення. 
Таким чином, стаж набутий на території російської федерації та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, повинні враховуватись при встановленні права позивача на пенсію і її обчисленні.
Згідно із змістом статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону. Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058).
За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058 виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
Подібні за суттю вимоги передбачені й в законодавстві російської федерації.
Верховний Суд в постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 також дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману в російській федерації, лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.
Як встановлено судом, пенсійним органом на виконання рішення суду від 31.05.2024 в адміністративній справі №300/2742/24 зараховано до стажу роботи позивача такі періоди: з 05.09.1992 по 09.10.1995, з 26.10.1995 по 25.12.1995, з 10.01.1996 по 09.03.1996, з 01.11.1998 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 04.06.2007, з 09.06.2007 по 18.07.2007, з 23.07.2007 по 07.09.2007, з 01.11.2007 по 17.03.2008, з 19.03.2008 по 17.09.2008, з 22.09.2008 по 31.10.2016, з 01.11.2016 по 31.05.2019 (а.с.75).
Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 03.02.2025 про перерахунок пенсії, до якої долучила, зокрема довідки про доходи після 01.07.2000.
Так, довідка від 29.12.2024 № 3462 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2016 по 31.10.2016 (а.с.69). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки. Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “Заполярпромгражданстрой”, яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3463 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с.74). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки. У довідці зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “Заполярпромгражданстрой”, яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3464 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с.70). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “Заполярпромгражданстрой”, яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3465 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2013 по 31.12.2013 (а.с.71). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки. Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “Заполярпромгражданстрой”, яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3466 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2012 по 31.12.2012 (а.с.72). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки. Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “Заполярпромгражданстрой”, яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3467 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО “Заполярпромгражданстрой”, містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2011 по 31.12.2011 (а.с.73). Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки. Одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Також позивачем було надано довідку від 01.11.2016 № 00000002230 про суми заробітної плати видана ООО “Заполярпромгражданстрой” за період з 22.09.2008 по 31.10.2016 (а.с.24). У довідці вказано суми заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2014 - 2016 роки, а також про кількість календарних днів тимчасової непрацездатності позивача у 2014 році (17 календарних днів), 2016 році (43 календарні дні), а саме з 04.08.2014 по 20.08.2014, з 13.10.2015 по 31.10.2015, з 27.04.2016 по 20.05.2016, з 02.06.2016 по 10.06.2016, з 22.06.2016 по 01.07.2016, на які страхові внески не нараховувалися.
Довідка від 31.05.2019 № GA00-001819 про суми заробітної плати видана ООО “ГазАртСтрой” за період з 01.11.2016 по 31.05.2019 (а.с.26).
У довідці вказано суми заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2017 - 2019 роки, яка підписана директором та головним бухгалтером ООО “ГазАртСтрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО “ГазАртСтрой”, яке видало таку довідку.
За змістом довідки про доходи фізичної особи за 2016 рік за №6388 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача за 2016 рік у ООО “Заполярпромгражданстрой” оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.28), яка підписана головним бухгалтером ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
Згідно довідки про доходи фізичної особи за 2015 рік за №6389 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО “Заполярпромгражданстрой” за 2015 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.29), яка підписана головним бухгалтером ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
За змістом довідки про доходи фізичної особи за 2014 рік за №1156 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО “Заполярпромгражданстрой” за 2016 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.30), яка підписана головним бухгалтером ООО “Заполярпромгражданстрой”, на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
Згідно довідки про доходи фізичної особи за 2007 рік за №1 від 27.09.2007, в ИФНС №9972, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО “Заполярпромгражданстрой” за 2007 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.47).
Також в матеріалах справи наявна індивідуальна карточка обліку страхових внесків за 2008 - 2010 рік та карточка індивідуального обліку сум нарахованих виплат та інших винагород і сум нарахованих страхових внесків ООО “Заполярпромгражданстрой” за ОСОБА_1 за 2011 рік (а.с.37-46).
За змістом довідки про доходи і суми податку фізичної особи за 2019 рік б/н від 31.05.2019 доходи позивача у ООО “Гас” за 2019 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.23).
Отже, зважаючи на зміст відомостей зазначених у довідках від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467 та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов висновку, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, так як видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювались нарахування заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видана така довідка, містять печатку підприємства та підписи уповноважених осіб.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що апелянтом не наведено доказів та доводів, які б викликали сумніви у достовірності даних, зазначених у довідках від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467, які є чіткими і зрозумілими, а тому слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.02.2025 №091630019227 про відмову у призначенні пенсії за віком та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 03.02.2025 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційний суд зазначає, що згідно статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки апелянт не зазначає таких доводів в апеляційній скарзі щодо неспівмірності витрат стягнення на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині прийнято правомірно.
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року у справі № 300/1713/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Н. В. Ільчишин 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	В. О. Кушнір  	
Повне судове рішення складено 17.06.26