Справа № 589/457/25 
Провадження № 2/589/225/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
- про стягнення боргу за договором позики,  
ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 02 липня 2024 року у розмірі 530000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 02 липня 2024 року ОСОБА_1 досягла домовленості з ОСОБА_2 з придбання житлового будинку АДРЕСА_1 (далі –Будинок) та в цей день передала відповідачу під розписку грошові кошти в сумі 530000 грн, терміном до 01 грудня 2024 року. Проте, між ними не було укладено договір купівлі-продажу будинку оскільки у відповідача було недостатньо документів для оформлення такого договору.
В кінці липня 2024 року позивач звернулася до відповідача щодо передачі документів на Будинок, проте останній повідомив, що документи не готові.
В подальшому позивач відмовилася від купівлі Будинку у відповідача, та запропонувала йому повернути кошти, на що останній повідомив, що гроші може повернути лише до початку грудня. 
Відповідач, станом на день подачі позову добровільно зобов`язання, згідно із розпискою, не виконав і до цього часу ухиляється від повернення коштів.
18 березня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на зареєстроване місце проживання, рекомендованим листом з повідомленням, але було повернуто з відміткою АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 17,181) 
Станом на 27 травня 2026 року відзив на позов та заперечення від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшли. 
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З фотокопії письмової розписки від 02 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 530000 грн. Крім цього, в розписці зазначено, що у разі не домовленості з приводу купівлі будинку останній зобов`язався повернути кошти до грудня місця 2024 року. (а.с.4)
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2017 у справі №6-79цс14, відповідно до норм 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
31 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №707/2606/16-ц, провадження №61-28762св18), досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином судом встановлено наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов, а саме, що між сторонами: позивачем ОСОБА_1 , як позикодавцем, та відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, укладено 02 липня 2024 року договір позики грошових коштів із строком його виконання до грудня 2024 року. 
Доказів про часткове виконання зобов`язання (повернення частини суми позики) під час судового розгляду цієї справи суду відповідачем не надано.
Отже, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти (борг) позивачу у встановлений строк (до грудня 2024 року) не повернув, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення суму боргу по розписці в розмірі 530000 гривень.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Так, із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 23.01.2025 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за позовом в розмірі 5300 грн 00 коп.(а.с.1)
З врахуванням того, що позов в частині стягнення боргу задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 5300 грн 00 коп.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268, ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 530000 (п`ятсот тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 . 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша