Справа № 199/3179/23
(3-в/199/35/26) 

П О С Т А Н О В А
іменем України
23 червня 2026 року м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., розглянувши подання начальника Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області Олега Кучугури відносно 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,
про звільнення від відбування адміністративного стягнення по закінченню строку виконання постанови,
В С Т А Н О В И В:
Начальник ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області Олег Кучугура подав до суду подання про звільнення ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення по закінченню дворічного строку виконання постанови. Подання обґрунтовується тим, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра № 199/3179/23 від 19 квітня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 15 діб. На виконання зазначеної постанови співробітниками поліції були здійснені неодноразові виїзди за адресою проживання ОСОБА_2 , та направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проходження військової служби ОСОБА_2 , на який отримано відповідь, що ОСОБА_2 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, був призваний та проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з викладеним встановлено, що відсутня можливість належним чином виконати постанову суду. При цьому відсутні належні та допустимі докази умисного ухилення ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення, так як неможливість виконання постанови обумовлена проходженням ним військової служби за призовом під час мобілізації.
Уповноважений представник підрозділу поліції та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, до суду не прибули. Їх неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.
Вирішуючи подання суд виходить з наступного. 
Згідно зі ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. 
У відповідності до ч. 1 ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.
За приписами ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
КУпАП не містить норми про строки виконання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, звернених до виконання у встановлений законом строк, в той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.
Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосуванню судами, як джерело права.
ЄСПЛ, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення, саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 (справа № Ю-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає насамперед у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).
Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою ЄСПЛ, надає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і, в усякому разі, не перевищувати мінімальних строків давності виконання обвинувальних вироків у кримінальних провадженнях, а саме: двох років.
Оскільки постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності набрала чинності 29 квітня 2023 року, на час звернення подання до суду дійсно минуло більше ніж два роки.
Разом з тим суд, окрім власне визначення строків давності виконання вироку суду, передбачених ч. 1 ст. 80 КК України, керується і приписами щодо зупинення таких строків, передбаченими ч. 3 ст. 80 КК України, за якими перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. 
На підтвердження поважності причин невиконання постанови, підрозділом поліції суду надано лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 травня 2026 року, за яким ОСОБА_2 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перебуває на військовому обліку в 1му відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 . Твердження подання про те, що ОСОБА_2 призваний та проходить службу у вказаному РТЦК та СП суперечить буквальному змісту наведеного листа і зазначена обставина визнається судом недоведеною.
Жодного іншого документа на підтвердження доводів подання до останнього не додано, що унеможливлює здійснення судом висновку про те, що виконанню постанови перешкоджали об`єктивні чинники, ОСОБА_2 від виконання постанови не ухилявся і підстави для зупинення строків давності виконання постанови відсутні.
З огляду на викладене, подання задоволенню не підлягає.
Керуючись ч. 1 ст. 30-1, ст.ст. 33-35, 252, 283, 284, 304,321-1, 321-4 КУпАП, суд –
П О С Т А Н О В И В:
Подання начальника Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області Олександра Кучуруги відносно  ОСОБА_1  від адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, призначеного постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року – залишити без задоволення. 
Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя: 

 
23.06.2026