ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/183/26 Справа № 198/360/24 	  	Головуючий у першій інстанції: Білинський М. В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Агєєва О.В., Городничої В.С.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ» на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В. від 17 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ», третя особа - арбітражний керуючий Родь Андрій Олександрович, про розірвання договорів оренди земельних ділянок,– 

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, розташована на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області. Вказану земельну ділянку позивач успадкував після смерті свого батька, ОСОБА_2 . 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого останній передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, на строк 15 років. 03 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.03.2017, відповідно до якої внесені зміни у розділ 9 договору та зазначено в графі «Орендодавець» реквізити позивача як правонаступника первісного орендодавця. Однак, ТОВ «Агріколь-Самара» неналежно виконувало свої обов`язки в частині виплати орендної плати за вказаним договором. Так, у 2020 році орендар сплатив орендну плату двома платежами у листопаді та грудні та лише у розмірі 16100,00 грн., порушивши встановлений договором розмір та строк виплати орендної плати. У 2021 році орендар сплатив орендну плату також двома платежами у листопаді та грудні у розмірі 20125,00 грн, порушивши встановлений договором строк виплати. У 2022 році орендар сплатив лише 4025,00 грн наприкінці грудня, порушивши встановлений договором розмір та строк виплати. У 2023 році ТОВ «Агріколь-Самара» взагалі не сплатило позивачу орендної плати. У зв`язку із викладеним позивач звертався до ТОВ «Агріколь-Самара» із досудовою вимогою від 14.12.2021, після чого орендар сплатив йому 17 грудня 2021 року частину боргу за 2021 рік у розмірі 10000,00 грн. Всі усні звернення позивача щодо своєчасної виплати йому орендної плати у встановлений договором строк до 31 жовтня та в повному розмірі ТОВ «Агріколь-Самара» ігнорувало. 
Крім того, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, розташована на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області. Вказану земельну ділянку позивач успадкував після смерті ОСОБА_3 . 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара» та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого остання передала в оренду належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, на строк 15 років. ТОВ «Агріколь-Самара» також несвоєчасно та не в повному розмірі сплачувало ОСОБА_3 у 2020, 2021 та 2022 роках орендну плату, про що остання за життя неодноразово скаржилась позивачу. У 2023 році ТОВ «Агріколь-Самара» не сплатило позивачу орендної плати за земельну ділянку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3 . На підставі договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 18 квітня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за № 744, та договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за № 735, до ТОВ «Актив-РЗ» перейшло право оренди на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, та земельну ділянка площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141. На думку позивача, несвоєчасна та не в повному обсязі виплата орендної плати є істотним порушенням умов обох договорів оренди земельної ділянки від 13.03.2017, яке значною мірою позбавило первісного орендодавця та позивача як правонаступника на те, що він очікував від цих договорів. 
Тому позивач просив: розірвати договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, укладений 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є ТОВ «Актив-РЗ», та ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 33791850; розірвати договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, укладений 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є ТОВ «Актив-РЗ», та ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 46714651.
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року задоволено заяву позивача про залишення позовної заяви в частині вимог до ТОВ «Агріколь-Самара». Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» ОСОБА_1 - залишено без розгляду (а.с. 158 т.1). 
Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року позов задоволено. Вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, укладений 13.03.2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 33791850. Також розірвано договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, укладений 13.03.2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ» та ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 46714651. 
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року виправлено описку в рішенні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року. Зазначено вважати вірною вказівку в останньому абзаці резолютивної частини рішення, що «Повне судове рішення складено 24 березня 2025 року.», а запис «Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.» було зроблено помилково. 
02 липня 2025 року ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області доповнено мотивувальну частину рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року у справі №198/360/24 абзацом наступного змісту:
І. «Представник позивача просив суд не стягувати на користь позивача судовий збір (у разі задоволення позову). У зв`язку з даним, судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору слід залишити за позивачем».
ІІ. Доповнити резолютивну частину згаданого вище рішення абзацом наступного змісту: «Судові витрати залишити за позивачем».
В апеляційній скарзі ТОВ «Актив-РЗ», посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування задоволення позову, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара» та ОСОБА_2 (батько позивача) був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого останній передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, на строк 15 років. Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 33791850 (а.с.10-11 т.1).
Відповідно до підпункту 5.2.3. пункту 5.2. договору оренди земельної ділянки від 13.03.2017, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. 
Цей договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання (п. 6.2 договору).
Згідно з підпунктом 6.2.2 пункту 6.2, п. 6.3. договору підставою розірвання договору є взаємна згода сторін. В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо дострокового розірвання цього договору ці питання вирішуються у судовому порядку.
03 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.03.2017, відповідно до якої внесені зміни у розділ 9 договору та зазначено в графі «Орендодавець» реквізити позивача як правонаступника первісного орендодавця. Крім того, змінено пункт 1.1. Додатку 1 до договору оренди земельної ділянки від 13.03.2017 шляхом викладення його в такій редакції: «Сторони домовились, що орендна плата за весь об`єкт оренди виплачується Орендарем Орендодавцю щороку у грошовій формі у розмірі 20000,00 грн., за умови, що вказана сума не є нижчою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності із чинним законодавством або у натуральній формі – 4 тони зерна в асортименті. Підтвердженням вибору Орендодавця щодо форми виплати йому орендної плати є отримання ним орендної плати в певній формі, що не потребує додаткового письмового узгодження. При оплаті орендної плати із вказаної суми вираховується податок з доходів фізичних осіб в розмірі, встановленому чинним законодавством на день виплати. Передача орендної плати оформлюється відповідними документами. Орендна плата у грошовій формі за увесь період користування земельною ділянкою сплачується Орендарем Орендодавцю в строк до 31 жовтня відповідного року користування...» (а.с.12). 
Вказану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, розташована на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області, позивач успадкував після свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіним А.О. 06.09.2019 за реєстровим №462; право власності було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2019 (а.с.8, 13 т.1). 
ТОВ «Агріколь – Самара» 13.11.2020 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 12075,00 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай за 2020 р., ОСОБА_1 , №5169360000787055, податки утримані», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №837 від 13.11.2020 року (а.с. 11 т.2). 
ТОВ «Агріколь – Самара» 23.12.2020 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 4025,00 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай за 2020 р., ОСОБА_1 , №5169360000787055, податки утримані», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №1062 від 23.12.2020 року (а.с. 12 т.2). 
Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1ДФ) ТОВ «Агріколь-Самара» за звітний період – 4 квартал 2020 року, ТОВ «Агріколь – Самара» нарахувало та виплатило 20000,00 грн. ОСОБА_1 , було нараховано та перераховано 3600,00 грн. податку. 
ТОВ «Агріколь – Самара» 19.11.2021 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 10062,50 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай за 2021 р., ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , всі податки утримані», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №2249 від 19.11.2021 року (а.с. 13 т.2). 
ТОВ «Агріколь – Самара» 17.12.2021 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 10062,50 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай за 2021 р., ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , всі податки утримані», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №2560 від 17.12.2021 року (а.с. 14 т.2). 
Відповідно до додатку 4 ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (пункт 4 розділу IV) за звітний період: 2 місяць 4 кварталу 2021 року, ТОВ «Агріколь-Самара» було виплачено фізичній особі ОСОБА_1 12500,00 грн. з ознакою 106, було перераховано 2250,00 грн. податку на доходи фізичних осіб, 187,00 грн. – військового збору.
Відповідно до додатку 4 ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (пункт 4 розділу IV) за звітний період: 3 місяць 4 кварталу 2021 року, ТОВ «Агріколь-Самара» було виплачено ОСОБА_1 12500,00 грн. нараховано податку на доходи фізичних осіб – 4500,00 грн., перераховано податку на доходи фізичних осіб – 2250,00 грн., нараховано військового збору – 375,00 грн., перераховано військового збору – 187,00 грн.
ТОВ «Агріколь – Самара» 28.12.2022 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 4025,00 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай за 2022 р., ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , всі податки утримані», що підтверджується платіжною інструкцією №3252 від 28.12.2022 року (а.с. 15 т.2). 
Згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2022 рік, у 2022 році ТОВ «Агріколь-Самара» сплатило позивачу в рахунок орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 13.03.2017, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, лише 5000,00 грн. у грудні 2022 року (а.с.71 т.1). 
14 грудня 2023 року ТОВ «Актив-РЗ» виплатило позивачу 30000,00 грн плати за оренду земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0139 за 2023 рік, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 14.12.2023 (а.с. 63 т.1). 
Крім того, 13 березня 2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара» та ОСОБА_3 (баба позивача) був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого остання передала в оренду ТОВ «Агріколь-Самара» належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, на строк 15 років. Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2017, номер запису 46714651 (а.с.25-26 т.1).
Відповідно до підпункту 5.2.3. пункту 5.2. договору оренди земельної ділянки від 13.03.2017, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. 
Цей договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання (п. 6.2 договору).
Згідно з підпунктом 6.2.2 пункту 6.2, п. 6.3. договору підставою розірвання договору є взаємна згода сторін. В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо дострокового розірвання цього договору ці питання вирішуються у судовому порядку.
13 березня 2017 між ТОВ «Агріколь-Самара» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до вказаного вище договору, якою внесені зміни до п. 3.1. Договору шляхом викладення його в такій редакції: «Сторони домовились, що орендна плата за весь об`єкт оренди виплачується Орендарем Орендодавцю щороку у грошовій формі у розмірі 12000,00 грн., за умови, що вказана сума не є нижчою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності із чинним законодавством. При оплаті орендної плати із вказаної суми вираховується податок з доходів фізичних осіб в розмірі, встановленому чинним законодавством на день виплати. Передача орендної плати оформлюється відповідними документами. Орендна плата у грошовій формі за увесь період користування земельною ділянкою сплачується Орендарем Орендодавцю в строк до 31 жовтня відповідного року користування...» (а.с.28).
Вказану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, розташовану на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області, позивач успадкував після смерті своєї баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіним А.О. 10.11.2023 за реєстровим №590; право власності позивача було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.11.2023 (а.с.24 т.1).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи ОСОБА_3 за 2020-2022 роки, ТОВ «Агріколь-Самара» у 2020 році нараховано 20000,00 грн, виплачено 12500,00 грн, податку нараховано 3600,00 грн, виплачено 2250,00 грн; у 2021 році нараховано25000,00 грн, виплачено - 0,00 грн, податку та військового збору виплачено - 0,00 грн; у 2022 році нараховано 15000,00 грн, виплачено 0,00 грн, податку та військового збору виплачено - 0,00 грн (а.с. 103 т.1). 
Будь-яких доказів фактичної виплати орендної плати ОСОБА_3 за період 2020-2022 років відповідачем не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколами судових засідань. 
14 грудня 2023 року ТОВ «Актив-РЗ» виплатило позивачу 30000,00 грн плати за оренду земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 за 2023 рік, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 14.12.2023 (а.с. 63 зворот т.1). 
Відповідно до письмових пояснень ліквідатора ТОВ «Агріколь-Самара» - арбітражного керуючого Родь А.О., у його розпорядженні відсутні документи, що підтверджують або спростовують виплату орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 за 2020, 2021 та 2022 рік на користь ОСОБА_3 (а.с. 1-4 т.2). 
Також установлено, що на підставі договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 18 квітня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за № 44, та договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за №735, до ТОВ «Актив-РЗ» перейшло право оренди на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, та земельну ділянка площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 (а.с.14-15, 31-32 т.1).
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 у справі №904/2204/24, зокрема, визнано ТОВ "Агріколь-Самара" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.12.2025 (а.с. 5-8 т.2). 
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.
За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Статтею 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (частина 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі»). 
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
За змістом статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема у пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.
У разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України.
Тобто якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України. 
Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23. 
Умовами договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, з урахуванням додаткової угоди від 03 жовтня 2019 року, сторони погодили щорічну орендну плату у розмірі 20000,00 грн із утриманням орендарем податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, а також встановили строк її виплати до 31 жовтня відповідного року користування.
Так, за 2020 рік ТОВ «Агріколь-Самара» виплатило позивачу 13.11.2020 року 12075,00 грн та 23.12.2020 року 4025,00 грн, тобто всього 16100,00 грн. Враховуючи, що із погодженої сторонами суми орендної плати 20000,00 грн підлягали утриманню податки у розмірі 3600,00 грн, орендодавець мав отримати 16400,00 грн. Таким чином, орендна плата за 2020 рік була виплачена з порушенням встановленого договором строку, оскільки обидва платежі здійснені після 31.10.2020 року, а також не в повному обсязі, оскільки недоплата склала 300,00 грн. 
За 2021 рік ТОВ «Агріколь-Самара» здійснило виплату орендної плати двома платежами: 19.11.2021 року та 17.12.2021 року по 10062,50 грн кожний. Отже, загалом позивач отримав 20125,00 грн. Разом із тим жодна частина орендної плати не була виплачена у встановлений договором строк до 31.10.2021 року, а остаточний розрахунок проведено лише 17.12.2021 року. Отже, орендар допустив повторне прострочення виконання свого обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати.
За 2022 рік ТОВ «Агріколь-Самара» сплатило позивачу лише 4025,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.12.2022 року. Водночас відповідно до умов договору позивач мав отримати 16400,00 грн після утримання податків. Таким чином, заборгованість за 2022 рік становила 12375,00 грн. Крім того, виплата була здійснена лише 28.12.2022 року, тобто майже через два місяці після спливу встановленого договором строку. Отже, у 2022 році мало місце як повторне прострочення виплати орендної плати, так і її повторна неповна сплата.
За 2023 рік орендна плата у строк до 31.10.2023 року позивачу не виплачувалась. Лише 14.12.2023 року ТОВ «Актив-РЗ» виплатило позивачу 30000,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером. Суд враховує, що виконання зобов`язання відбулося після спливу строку, визначеного договором, а тому і за 2023 рік орендар допустив повторне порушення умов договору щодо своєчасного внесення орендної плати.
Таким чином, за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0139 орендар упродовж 2020-2023 років систематично суттєво порушував умови договору щодо внесення орендної плати, допускаючи її несвоєчасну сплату, а у 2020 та 2022 роках також її неповну сплату, з недоплатою у значних розмірах.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт несвоєчасної та не в повному обсязі виплати орендарем орендної плати у 2020-2023 роках за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1225955100:04:001:0139, що свідчить про систематичне істотне порушення умов договору в частині своєчасного та повного розрахунку за орендною платою, яка мала б виплачуватись орендодавцю щорічно не пізніше 31 жовтня; враховуючи, що внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5720 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0139, укладеного 13.03.2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є ТОВ «Актив-РЗ» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , на підставі частини другої статті 651 ЦК України. 
Доказів погодження з орендодавцем у письмовому вигляді перенесення термінів виплати орендарем орендної плати за 2020-2023 роки відповідачем не надано; клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи. 
Враховуючи, що договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок укладений 18 квітня 2024 року, тобто до пред`явлення даного позову до суду у серпні 2024 року, - усі права та обов`язки за договором оренди перейшли до ТОВ «Актив-Р3», який є належним відповідачем у справі, як правонаступник усіх прав та обов`язків попереднього орендаря ТОВ «Агріколь-Самара». 
Ліквідатором ТОВ «Агріколь – Самара» - арбітражним керуючим Родь А.О. було надано копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №3001635625 від 17.02.2020 року, відповідно до якої ТОВ «Агріколь – Самара» 17.02.2020 року було здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 10062,52 грн. із призначенням платежу: «Орендна плата за земельний пай, ОСОБА_1 , картка № НОМЕР_2 , всі податки утримані» (а.с. 10 т.2). 
Однак, зазначений вище документ не може бути належним та достатнім доказом виплати орендної плати саме за 2020 рік, оскільки у призначенні платежу відсутнє посилання на конкретний період, за який здійснюється оплата, зокрема не зазначено, що кошти сплачуються саме як орендна плата за 2020 рік.
Крім того, вказаний платіж не узгоджується з іншими наявними у справі доказами щодо виконання сторонами договору оренди. Так, після здійснення платежу від 17.02.2020 року орендар перерахував позивачу 13.11.2020 року 12075,00 грн та 23.12.2020 року 4025,00 грн із чітким зазначенням у призначенні платежів - «орендна плата за земельний пай за 2020 рік» на загальну суму 16100,00 грн, тобто недоплачено 300,00 грн орендної плати в цьому році. 
Щодо наданої відповідачем копії платіжної інструкції №754 від 30.09.2024 про оплату позивачу 30000,00 грн з призначенням платежу "орендна плата за землю (кад. номер: 1225955100:04:001:0139) 2024 р. податки сплачені" (а.с. 62 т.1), то згідно змісту цього документу він підтверджує факт оплати орендної плати позивачу за 2024 рік, що перебуває за межами позовних вимог у даній цивільній справі. У цьому документі не зазначено про оплату боргу з орендної плати за минулі роки, тощо. 
Більше того, погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). 
Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23. 
Щодо договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 судом встановлено, що сторонами погоджено щорічну орендну плату у розмірі 12000,00 грн із утриманням податків та обов`язком орендаря здійснювати її виплату до 31 жовтня відповідного року користування.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи ОСОБА_3 за 2020-2022 роки, ТОВ «Агріколь-Самара» у 2020 році нараховано 20000,00 грн, виплачено 12500,00 грн, податку нараховано 3600,00 грн, виплачено 2250,00 грн; у 2021 році нараховано 25000,00 грн, виплачено - 0,00 грн, податку та військового збору виплачено - 0,00 грн; у 2022 році нараховано 15000,00 грн, виплачено 0,00 грн, податку та військового збору виплачено - 0,00 грн (а.с. 103 т.1). 
Однак, будь-яких платіжних документів, що підтверджували виплату ОСОБА_3 орендної плати за 2020-2022 роки відповідачем суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено. Ліквідатор ТОВ «Агріколь-Самара» у письмових пояснень повідомив про відсутність у його розпорядженні документів, які б підтверджували проведення таких виплат. 
Отже, відповідачем не спростовано твердження позивача про невиплату орендарем за життя ОСОБА_3 орендної плати за 2020-2022 роки, внаслідок чого орендар допустив повну несплату орендної плати, а також порушення строків виконання свого обов`язку. 
За 2023 рік орендна плата була виплачена позивачу 14.12.2023 року в розмірі 30000,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером. Колегія суддів враховує, що первісний орендодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку №1225955100:04:001:0141 позивач отримав лише 10.11.2023 року. 
Разом із тим, зазначені вище обставини не спростовують встановленого судом факту систематичного порушення орендарем умов договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 щодо повної несплати орендної плати за 2021та 2022 роки, тобто за життя ОСОБА_3 . Ці порушення свідчать про систематичне невиконання орендарем свого основного обов`язку за договором, тому наявні передбачені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підстави для розірвання договору оренди землі, у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт повторності невиплати орендарем орендної плати у 2021-2022роках за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1225955100:04:001:0141, що свідчить про систематичне невиконання умов договору в частині своєчасного розрахунку за орендною платою, яка мала б виплачуватись орендодавцю щорічно не пізніше 31 жовтня, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди вказаної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,5732 га, кадастровий номер 1225955100:04:001:0141, укладений 13.03.2017 року між ТОВ «Агріколь-Самара», правонаступником якого є ТОВ «Актив-РЗ» та ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , у відповідності до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. 
Представлена відповідачем копія видаткового касового ордеру від 14.12.2023 щодо виплати позивачу 30000,00 грн плати за оренду земельної ділянки кадастровий номер 1225955100:04:001:0141 за 2023 рік не містить відомостей про сплачу заборгованості з виплати орендної плати за минулі роки (а.с. 63 зворот т.1). 
Щодо наданої відповідачем копії платіжної інструкції №755 від 30.09.2024 про оплату позивачу 30000,00 грн з призначенням платежу "орендна плата за землю (кад. номер: 1225955100:04:001:0141) 2024 р. податки сплачені" (а.с. 62 т.1), то згідно змісту цього документу він підтверджує факт оплати орендної плати позивачу за 2024 рік, що перебуває за межами позовних вимог у даній цивільній справі. У цьому документі не зазначено про оплату боргу з орендної плати за минулі роки, тощо. 
Більше того, погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). 
Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23. 
Доказів погодження з орендодавцем у письмовому вигляді перенесення термінів виплати орендарем орендної плати за 2020-2023 роки відповідачем не надано; клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи. 
Колегія наголошує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до частини першої статті 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. 
Отже, з моменту прийняття спадщини до позивача перейшли усі майнові права попереднього власника земельної ділянки, у тому числі право вимагати від орендаря належного виконання договору оренди та право на отримання невиплаченої орендної плати за попередні роки користування земельною ділянкою. Тому факт невиплати орендної плати ОСОБА_3 за життя не свідчить про відсутність порушеного права у позивача, а навпаки підтверджує наявність порушення умов договору оренди з боку орендаря, наслідки якого перейшли до спадкоємця разом з іншими правами спадкодавця. За таких обставин невиплата орендної плати попередньому власнику земельної ділянки підлягає врахуванню судом при вирішенні питання про систематичність порушень орендарем умов договору та наявність передбачених законом підстав для його розірвання. 
Враховуючи, що договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок укладений 18 квітня 2024 року, тобто до пред`явлення даного позову до суду у серпні 2024 року, - усі права та обов`язки за договорами оренди перейшли до ТОВ «Актив-Р3», який є належним відповідачем у справі, як правонаступник усіх прав та обов`язків попереднього орендаря ТОВ «Агріколь-Самара». 
Доводи апелянта про те, що факт невиплати орендної плати за 2020, 2021 та 2022 роки позивачем не доведено, колегія суддів відхиляє як безпідставні. У даному випадку саме на орендаря покладається обов`язок доведення належного виконання свого договірного обов`язку щодо своєчасної та повної сплати орендної плати. Тому саме відповідач повинен надати належні та допустимі докази фактичної виплати орендної плати, зокрема платіжні документи, відомості про видачу готівки або інші первинні бухгалтерські документи, які підтверджують виконання такого обов`язку. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не виклав, тому оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування задоволення позову в редакції цієї постанови. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування задоволення позову; в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ» – задовольнити частково. 
Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, з урахуванням ухвал Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року та від 02 липня 2025 року про виправлення описок, – змінити в частині правового обґрунтування задоволення позову. 
В іншій частині рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, з урахуванням ухвал Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року та від 02 липня 2025 року про виправлення описок, – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді           О.В. Агєєв

В.С. Городнича