ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
23 червня 2026 року
м. Харків
справа № 636/1567/25
провадження № 22-ц/818/2965/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Сільченка Сергія Олександровича на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року, постановлене під головуванням судді Карімова І.В., - 
в с т а н о в и в:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Сільченко Сергій Олександрович просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про в визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що апелянт ОСОБА_2 , вважає, що суд першої інстанції, не залучивши її до участі в справі, розглянув справу без врахування її інтересів, як дружини померлого спадкодавця, чим порушив норми процесуального права. Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті чоловіка 03.12.2024 року апелянт звернулась до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Сіухіна І.І. із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки вона є спадкоємцем першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України. 28.05.2025 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Сіухіна І.І. видано свідоцтво про право на спадщину. Оскільки, апелянт оформила належним чином право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця. Тому, судом першої інстанції не врахувавши фактичних обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема статті 1269, 1272 Цивільного кодексу України, задовольнивши позовні вимоги по суті. Отже, винесене в справі рішення є таким, що підлягає скасуванню повністю на підставі пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, пункту 4 частини 1 та пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, а позов є таким, що не підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачкою причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька є поважними, та такими, що пов`язані з об`єктивними та непереборними істотними труднощами для використання свого права на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому є підстави для задоволення позовних вимог.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 14)
27.09.2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 . Прізвище подружжя після одруження - ОСОБА_7 (а.с.15).
Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після його смерті відкрилась спадщина.
З довідки Департамента реєстрації Харківської міської ради, виданої позивачці ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.11.2014 року по теперішній час.
З довідок від 29 серпня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та її діти: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .(а.с.13-14,15 зв.).
Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_10 . Батьки: батько- ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_1 (а.с.17).
Згідно копії посвідчення НОМЕР_2 , виданого комітетом у справах сім`ї, молоді та спорту по Слобідському району Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради 22 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.18).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 .
З відповіді завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 29.01.2025 року за №120/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить належне останньому на праві власності майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, однак отримала відмову державного нотаріуса Дідік Є.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку з роз`ясненням права завернутися до суду із цим позовом. Позивачка вказує, що причинами пропуску нею строку на прийняття спадщини є те, що вона є багатодітною матір`ю, народила третю дитину ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто перебуваючи на час відкриття спадщини на останньому місяці вагітності, не змогла в установлений строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, вона є внутрішньо переміщеною особою. У грудні 2024 року позивачка намагалась подати заяву до нотаріуса, але 19 грудня 2024 року сталася наймасштабніша кібератака на державні реєстри України з боку РФ, внаслідок чого до 20.01.2025 року державні реєстри України не працювали. Зазначені причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька позивачка вважає поважними, такими, що пов`язані з об`єктивними та непереборними істотними труднощами для здійснення необхідних дій, та просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до положень ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до Закону, має право й зобов`язаний визначати суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50); від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 38).
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Тлумачення змісту статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Відповідач — це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Неналежний відповідач — це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі — належному відповідачеві.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.
Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).
Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.
Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.
Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом,  ОСОБА_1 єдиним відповідачем зазначила Новопокровську селищну раду Чугуївського району Харківської області.
Однак, на час ухвалення оскаржуваного рішення, 28.05.2025 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Сіухіним І.І. видано свідоцтво про право на спадщину дружині спадкодавця ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину (а.с.65).
Із викладеного вбачається, що за визнанням та оформленням спадкових прав щодо майна після померлого ОСОБА_3 звернулися дві особи, що вважають себе спадкоємцями - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Отже, вирішення позову ОСОБА_1 у даній справі по суті безпосередньо стосується прав, законних інтересів та обов`язків ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею та має право на спірне майно. Проте, остання до участі у даній справі в якості відповідача (співвідповідача) залучена не була, відповідного клопотання позивачем заявлено не було.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц ) пункт 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 642/6181/16-ц).
За таких обставин суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області без залучення до участі у справі належного відповідача – ОСОБА_2 , як спадкоємця, який прийняв спадщину.
Оскільки позивачем позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості самостійно залучати співвідповідача на стадії перегляду справи в апеляційному порядку, у задоволенні позову  ОСОБА_1 слід відмовити з мотивів незалучення до участі у справі належного відповідача.
У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сільченка Сергія Олександровича - задовольнити.
Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:  О.В. Маміна 
Судді:  Ю.М. Мальований
В.Б. Яцина