Справа №583/4998/25 	
Номер провадження 22-ц/816/2115/26 	
Категорія - 23 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Замченко А.О. (суддя-доповідач), суддів: Петен Я.Л., Черних О.М.,розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ»
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року в складі судді Савєльєвої А.І., ухваленого в м. Охтирка, Сумської області (повний текст рішення виготовлено 20 березня 2026 року)
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати, збитків від інфляції та 3% річних,
в с т а н о в и в :
24.10.2025 адвокат Абрамович О.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Райз Північ» з позовом, який мотивував тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,9503 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті бабусі ОСОБА_2 . На підставі договору оренди землі від 11.06.2015 №92/15, укладеного останньою з ПрАТ «Райз-Максимко», земельна ділянка була передана товариству в оренду на 10 років зі сплатою орендної плати. Нормативна грошова оцінка на момент укладення договору становила 86484 грн 82 коп. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 4324 грн 24 коп. 22.03.2018 між ОСОБА_2 , ПрАТ «Райз-Максимко» і ТОВ «Райз Північ» укладено трьохсторонню додаткову угоду №1 до договору №92/15, відповідно до якої новий орендар ТОВ «Райз Північ» приймає на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «Райз-Максимко». Також сторонами визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 103781 грн 78 коп. З 2017 року орендна плата складала 10378 грн 18 коп., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 27.06.2019 ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Райз Північ» додаткову угоду №2 до даного договору оренди землі, відповідно до якої сторони збільшили розмір орендної плати до 11416 грн, що становить 11% нормативної грошової оцінки землі. Але незважаючи на погоджені сторонами умови договору оренди земельної ділянки, відповідач не проводив обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації, що призвело до виникнення заборгованості з орендної плати.
Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідача 17457 грн 68 коп. заборгованості з орендної плати за 2023 – 2025 роки, 1670 грн 61 коп. інфляційних збитків, 614 грн 72 коп. - 3% річних.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.03.2026 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 17457 грн. 68 коп. заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, 1645 грн 54 коп. інфляційних втрат, 601 грн 35 коп. - 3% річних, 6198 грн 78 коп. судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Райз Північ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов висновку, що зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 11.06.2015 №92/15, а також додаткових угод до нього слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, але на законодавчому рівні встановлено, що індексація в сфері земельних правовідносин може мати місце у вигляді індексації нормативної грошової оцінки землі, та індексація орендної плати, як доходу фізичної особи (індекс інфляції). Тобто законодавством не передбачено імперативний чи виключний спосіб (порядок, механізм) індексації орендної плати за орендовані землі приватної власності.
Звертає увагу, що відповідно до значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становлять, зокрема, для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за період 2017 - 2022 роки 1,0, тобто оскільки коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення за період з 2017 - 2022 рік не змінювався та становив 1,0, що не впливало на визначений договором розмір орендної плати.
Також зазначає, що позивач претензій щодо сплати орендної плати не в повному обсязі відповідачу не пред`являв та не скористався своїм правом вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
12.05.2026 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Абрамович О.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №001119 належала земельні ділянка площею 3,9503 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5920388700:01:001:0185, розташована на території Охтирського району Сумської області (а. с. 6).
11.06.2015 між ОСОБА_2 і ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі №92/15, згідно з яким ОСОБА_2 передала в оренду товариству строком на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером 5920388700:01:001:0185, площею 3,9503 га (а. с. 9 – 11).
Відповідно до п. 9, 10, 11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 5% нормативної грошової оцінки, що складає 4324 грн 24 коп.
Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.
Орендна плата вноситься в такі строки: 1 раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 31 грудня.
25.07.2015 договір оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право – 10554039 (а. с. 12).
22.03.2018 між ОСОБА_2 (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) і ТОВ «Райз Північ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі №92/15, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 103781 грн 78 коп., з 2017 року орендна плата складає 10378 грн 18 коп., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 13).
29.08.2018 було зареєстровано додаткову угоду (а. с. 14).
11.06.2015 між ОСОБА_2 і ТОВ «Райз Північ» укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору оренди землі від 27.06.2019 №92/15, відповідно до якої сторони вирішили, що в термін з 01.01.2019 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України (а. с. 15).
09.10.2023 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,9503 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5920388700:01:001:0185 (а. с. 6 - 8).
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 19.06.2025 вбачається, що ТОВ «Райз Північ» було нараховано та виплачено у вересні 2024 року 11998 грн 22 коп. орендної плати без вирахування податків та інших обов`язкових платежів (а. с. 16 - 17).
З виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 від 09.10.2025, наданої АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ТОВ «Райз Північ» було виплачено ОСОБА_1 орендну плату з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів: 26.01.2024 – 453 грн 20 коп. та 8736 грн 68 коп., 08.11.2024 – 9658 грн 56 коп., 30.09.2025 – 4289 грн 05 коп. (а. с. 18 - 39).
Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що новий орендар сплачував орендну плату не в повному обсязі, оскільки не здійснював індексацію.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають матеріалами справи та вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 – 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі.
За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:
Кi = І:100,
де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
У статті 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу місцевого самоврядування.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 у справі №732/1705/16-ц, від 03.02.2021 у справі №618/1078/19-ц, від 12.04.2023 у справі №175/642/19, від 06.12.2024 у справі №531/1882/22.
Умовами п. 10 договору оренди землі від 11.06.2015 було передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації.
Додатковою угодою №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі від 22.03.2018 №92/15, додатковою угодою №2 про внесення змін до договору оренди землі від 11.06.20215 №82/15 зміни до вказаного пункту договору оренди землі не вносилися.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Райз Північ» (новий орендар) неналежним чином виконувало свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, зокрема в частині сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції, у наслідок чого у 2023 – 2024 роках він сплатив орендну плату не в повному розмірі, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для зобов`язання відповідача сплатити заборгованість з орендної плати.
Щодо індексації нормативної грошової оцінки землі / орендної плати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №925/457/23 зроблено висновок, що за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено в договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена в договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» (індексується лише орендна плата).
У пункті 10 договору оренди землі сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Тобто орендар взяв на себе зобов`язання вносити щомісячні орендні платежі з урахуванням індексу інфляції споживчих цін у кожному місяці.
За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції в місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць.
Отже базовим місяцем вважатиметься місяць, в якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки.
Оскільки нормативна грошова оцінка землі визначена станом на 27.06.2019, тому базовим місяцем у даній справі необхідно вважати січень 2020 року, а індексації підлягали всі подальші щомісячні орендні платежі за період з лютого 2020 року до вересень 2025 року (у межах пред`явлених позовних вимог) виходячи з розміру орендної плати, який потрібно розраховувати з урахуванням нормативної грошової оцінки землі в сумі 103781 грн 78 коп., 11% від якої становить 11416 грн.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.02.2025 у справі №925/457/23 зауважила, що відповідно до пункту 524 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону України №540-ІХ не нараховується та не сплачується за період з 1 березня до 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
За даними Державної служби статистики України в період з лютого 2020 року по вересень 2025 року індекси інфляції за кожен місяць становили:
2020 рік: лютий – 99,7, березень – 100,8, квітень – 100,8, травень – 100,3, червень – 100,2, липень – 99,4, серпень – 99,8, вересень – 100,5, жовтень – 101,0, листопад – 101,3, грудень – 100,9;
2021 рік: січень – 101,3, лютий – 101,0, березень – 101,7, квітень – 100,7, травень – 101,3, червень – 100,2, липень – 100,1, серпень – 99,8, вересень – 101,2, жовтень – 100,9, листопад – 100,8, грудень – 100,6;
2022 рік: січень – 101,3, лютий – 101,6, березень – 104,5, квітень – 103,1, травень – 102,7, червень – 103,1, липень – 100,7, серпень – 101,1, вересень – 101,9, жовтень – 102,5, листопад – 100,7, грудень – 100,7
2023 рік: січень – 100,8, лютий – 100,7, березень – 101,5, квітень – 100,2, травень – 100,5, червень – 100,8, липень – 99,4, серпень – 98,6, вересень – 100,5, жовтень – 100,8, листопад – 100,5, грудень – 100,7;
2024 рік: січень – 100,4, лютий – 100,3, березень – 100,5, квітень – 100,2, травень – 100,6, червень – 102,2, липень – 100,0, серпень – 100,6, вересень – 101,5, жовтень – 101,8, листопад – 101,9, грудень – 101,4;
2025 рік: січень – 101,2, лютий – 100,8, березень – 101,5, квітень – 100,7, травень – 101,3, червень – 100,8, липень – 99,8, серпень – 99,8, вересень – 100,3.
З огляду на визначений базовий місяць і наведені індекси інфляції орендна плата з урахуванням індексації станом на 01 січня кожного року становила:
2020 рік: 11416 грн х 0,997 х (березень не рахується) х 1,008 х 1,003 х 1,002 х 0,994 х 0,998 х 1,005 х 1,01 х 1,013 х 1,009 =11867 грн 06 коп.
2021 рік: 11867 грн 06 коп. х 1,013 х 1,01 х 1,017 х 1,007 х 1,013 х 1,002 х 1,001 х 0,998 х 1,012 х 1,009 х 1,008 х 1,006 = 13055 грн 59 коп.
2022 рік: 13055 грн 59 коп. х 1,013 х 1,016 х 1,045 х 1,031 х 1,027 х 1,031 х 1,007 х 1,011 х 1,019 х 1,025 х 1,007 х 1,007 = 16528 грн 80 коп.
2023 рік: 16528 грн 80 коп. х 1,008 х 1,007 х 1,015 х 1,002 х 1,005 х 1,008 х 0,994 х 0,986 х 1,005 х 1,008 х 1,005 х 1,007 = 17369 грн 09 коп.
2024 рік: 17369 грн 09 коп. х 1,004 х 1,003 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1 х 1,006 х 1,015 х 1,018 х 1,019 х 1,014 = 19449 грн 94 коп.
станом на 01.10.2025: 19449 грн 94 коп. х 1,012 х 1,008 х 1,015 х 1,007 х 1,013 х 1,008 х 0,998 х 0,998 х 1,003 = 20686 грн 49 коп.
З огляду на визначений базовий місяць, наведені індекси інфляції та дати виплати орендної плати Товариство повинно було нарахувати та сплатити такі щорічні орендні платежі (орендна плата з урахуванням індексації):
2023 рік (виплачено 26.01.2024): 16528 грн 80 коп. х 1,008 х 1,007 х 1,015 х 1,002 х 1,005 х 1,008 х 0,994 х 0,986 х 1,005 х 1,008 х 1,005 х 1,007 х 1,004 = 17438 грн 57 коп. (сума без вирахування податків та інших обов`язкових платежів), виплатили 9189 грн 88 коп., що без вирахування податків та інших обов`язкових платежів становить 11415 грн 99 коп., недоплата становить 6022 грн 58 коп.
2024 рік (виплачено 08.11.2024): 17369 грн 09 коп. х 1,004 х 1,003 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1 х 1,006 х 1,015 х 1,018 = 18823 грн 75 коп. (сума без вирахування податків та інших обов`язкових платежів), виплатили 11998 грн 22 коп., що без вирахування податків та інших обов`язкових платежів становить 14903 грн 40 коп., недоплата становить 3920 грн 35 коп.
Отже, з урахуванням проведених розрахунків Товариство повністю здійснило оплату місячних платежів з орендної плати за 2023 – 2024 роки, але без урахування індексу інфляції.
Що стосується позовної вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2025 рік, то колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Звертаючись до суду з позовом, особа повинна довести як те, що її права були дійсно порушеними, так і особу, яка їх порушила, тобто, судовому захисту підлягає лише порушене право позивача (див. подібні висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, Верховного Суду у постановах від 28.01.2021 у справі №908/1833/19, від 04.09.2024 у справі №278/2111/23).
30.09.2025 товариство виплатило позивачу 4289 грн 05 коп. орендної плати, відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня, позов подано до суду 24.10.2025, а тому на час звернення з позовом до суду права позивача в частині виплати орендної плати за 2025 рік не було порушено.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6022 грн 58 коп. орендної плати за 2023 рік, 3920 грн 35 коп. - за 2024 рік, а всього 9942 грн 93 коп. (сума без вирахування податків та інших обов`язкових платежів).
Щодо інфляційних втрат, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги лише в частині стягнення інфляційних втрат за період з 01.01.2024 по 26.01.2024, а в іншій частині позовних вимог відмовив. Оскільки рішення суду першої інстанції в частині, в якій було відмовлено в задоволенні позовних вимог не оскаржується, тому правильність відмови в задоволенні решти позовних вимог у цьому апеляційному провадженні не переглядається.
За даними Державної служби статистики України в січня 2024 році індекс інфляції становив 100,4.
Позивач просив нарахувати індексацію на суму недоплаченої орендної плати за 2023 рік (6266 грн 52 коп. за підрахунками позивача). Оскільки судом встановлено, що розмір недоплаченої орендної плати за 2023 рік становить 6022 грн 58 коп., що з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів становить 4848 грн 18 коп., тому інфляційні втрати становлять 19 грн 39 коп. (4848 грн 18 коп. х 1,004 - 4848 грн 18 коп.).
Щодо 3% річних.
Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги лише в частині стягнення 3% річних за період з 01.01.2024 по 26.01.2024, а в іншій частині позовних вимог відмовив. Оскільки рішення суду першої інстанції в частині, в якій було відмовлено в задоволенні позовних вимог не оскаржується, тому правильність відмови в задоволенні решти позовних вимог у цьому апеляційному провадженні не переглядається.
Позивач просив нарахувати 3% на суму недоплаченої орендної плати за 2023 рік (6266 грн 52 коп. за підрахунками позивача). Оскільки судом встановлено, що розмір недоплаченої орендної плати за 2023 рік становить 6022 грн 58 коп., що з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів становить 4848 грн 18 коп., тому 3% річних становить 10 грн 36 коп. (4848 грн 18 коп. х 3% : 365 днів х 26 днів).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, оскільки місцевий суд дійшов вірного висновку, що відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, але при цьому не перевірив розрахунки позивача щодо заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також помилково стягнув заборгованість з орендної плати за 2025 рік, тому рішення районного суду необхідно змінити та стягнути з ТОВ «Райз Північ» на користь позивача 9942 грн 93 коп. (сума без вирахування податків та інших обов`язкових платежів) заборгованості з орендної плати за 2023 – 2024 роки, 19 грн 39 коп. інфляційних втрат, 10 грн 36 коп. – 3% річних.
Доводи апеляційної скарги про те, що товариство не зобов`язано було здійснювати індексацію орендної плати є безпідставними та суперечать пункту 10 договору оренди землі, в якому сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Тобто орендар взяв на себе зобов`язання вносити щомісячні орендні платежі з урахуванням індексу інфляції споживчих цін у кожному місяці.
Зазначене також відповідає правовій позиці Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.02.2025 у справі №925/457/23.
Доводи про те, що позивач не звертався до товариства з претензіями щодо виплати орендної плати в неповному обсязі, також не являються підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки Конституція України гарантує кожному право на судовий захист.
Колегія суддів також відхиляє посилання заявника на неврахування судом першої інстанції висновків щодо застування норм права в подібних правовідносинах, викладених у постанові від 13.03.2019 у справі №1917/1188/2012. У зазначеній справі вирішувалося питання щодо юрисдикції спору та право депутата ради здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах.
А тому, враховуючи, що в наведеній відповідачем для порівняння справі №1917/1188/2012 встановлені інші фактичні обставини, які є відмінними від фактичних обставин у справі, яка переглядається, колегія суддів відхиляє цей аргумент апеляційної скарги, а посилання на вказану постанову Верховного Суду є нерелевантним.
Посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 03.12.2013 у справі №3-34гс13, від 20.08.2013 №3-21гс13, від 26.05.2021 у справі №540/544/18, від 12.04.2023 №175/642/19, від 10.04.2019 у справі №732/1705/16-ц, від 03.04.2021 у справі №618/1078/19-ц, від 12.04.2023 у справі №175/642/19, колегія суддів відхиляє, оскільки висновки суду першої інстанції, зроблені за наслідками розгляду справи по суті, не суперечать нормативно-правовим обґрунтуванням та правовим висновкам, викладеним у наведених в апеляційній скарзі постановах.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» наведено перелік грошових доходів громадян, які підлягають індексації, та орендна плата не входить до цього переліку, також є необґрунтованими, оскільки цей перелік не є вичерпним і відповідно до цієї ж статті Закону Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволеним позовним вимогам необхідно стягнути 617 грн 71 коп. судового збору (1211 грн 20 коп. х 51%) та 2550 грн витрат на професійну правничу допомогу (5000 грн х 51%), а всього 3167 грн 71 коп. (а. с. 3, 41а).
Також пропорційно відмовленим позовним вимогам (49%) з позивача на користь відповідача потрібно стягнути 712 грн 19 коп. судового збору, сплаченого в апеляційному суді (1453 грн 44 коп. х 49%) (а. с. 80).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» задовольнити частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року змінити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 9942 грн 93 коп. заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, 19 грн 39 коп. інфляційних втрат, 10 грн 36 коп. – 3% річних, 3167 грн 71 коп. судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» 712 грн 19 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	А.О. Замченко	

Судді: Я.Л. Петен 

О.М. Черних