КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1541/25
Провадження № 2/488/382/26
РІШЕННЯ
Іменем України

16.02.2026 року          м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Щеглової Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Чемерової Н.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником – адвокатом Павленко Наталією Миколаївною.
У позовній заяві ОСОБА_1 просив припинити з 22.04.2025 стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2021 і до повноліття дитини, та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх її видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
У обґрунтування позивних вимог ОСОБА_1 зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду. У шлюбі в сторін народилася дитина – син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.10.2021 у справі № 488/3781/21 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, з 11.10.2021 і до повноліття дитини.
З травня 2023 року дитина проживає разом з батьком. 14.11.2024 сину виповнилося 14 років і він остаточно прийняв рішення проживати разом з батьком. Однак, аліменти стягуються на користь відповідачки, яка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Посилаючись на вищевикладене просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина.
Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.04.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
02.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що доводи про те, що дитина проживає з батьком з травня 2023 року не відповідають дійсності, оскільки дитина разом з нею проживає в м. Одеса, де вони зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи. При цьому, син, з урахуванням свого віку, який надає йому право вільно вирішувати питання свого місця проживання, вирішив проживати почергово з обома батьками. Вважає безпідставними та недоведеними посилання у позовній заяві на те, що вона не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначає, що сам позивач належним чином не виконував судовий наказ про стягнення з нього аліментів та має заборгованість. Вважає недопустимим доказом акт обстеження умов проживання, складений спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, оспорює характеристику Миколаївського ліцею ім. Олега Ольжича, в якому навчається син сторін. На її думку, надуманими є твердження позивача про нецільове використання відповідачем коштів, які позивач сплачував на її користь як аліменти, оскільки відсутні будь-які офіційні звернення позивача з цього питання.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті.
У судовому засіданні 04.02.2026, відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України оголошена перерва для складання судового рішення, проголошення рішення відкладено до 15.00 год. 16.02.2026.
Під час судового розгляду сторони підтвердили доводи на обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Заслухавши пояснення сторін і дитини, дослідивши матеріали справи, аудіо запис, наданий відповідачем, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом, сторони з 21.06.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 у справі № 488/3342/21.
У шлюбі в сторін народилася дитина – син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції складено актовий запис № 767 від 09.12.2010 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.10.2021 у справі № 488/3781/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2021 і до повноліття дитини.
Згідно з розрахунком, складеним державним виконавцем, заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на березень 2025 року погашена.
ОСОБА_5 з 06.09.2017 навчається в Миколаївському ліцеї ім. Олега Ольжича, форма навчання дистанційна.
Згідно з довідками від 29.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в АДРЕСА_1 .
Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.
Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.
З наведеного слідує, що факт проживання дитини з матір`ю, з якої стягуються аліменти на користь батька для утримання дитини, може слугувати підставою для звернення матері до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів
Статтею 51 Конституції України, статтями 180, 191 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Слід також зауважити, що відповідно до статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до пунктів 17, 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти є власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини.
Таким чином, у разі, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини.
Відповідно до частин другої, третьоїстатті 160 СК Українимісце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти – цекошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.
Крім того, у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21 наголошується, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, а дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша, друга статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За положеннями частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підтвердження факту проживання дитини з ним позивач надав акт про обстеження умов проживання сім`ї від 21.01.2025, складений спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради.
Відповідач, на спростування доводів позивача, надала договір найму житлового приміщення від 15.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , у підпункті 1.2 якого зазначено, що разом з орендарем буде проживати 1 особа, а саме син ОСОБА_3 . Також, відповідач надала акт про фактичне проживання від 26.05.2025, характеристику з місця проживання, посвідчені ЖБК «Іллічівський-29», та пояснення від сусідів за адресою АДРЕСА_3 .
Водночас, опитаний в судовому засіданні син сторін ОСОБА_3 підтвердив що на теперішній час він прийняв рішення проживати разом з батьком у АДРЕСА_4 .
Оцінюючи докази сторін, та враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 прийняв рішення проживати з одним з батьків, а саме – позивачем ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що є підстави для припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання дитини з дня звернення до суду з цим позовом – з 22.04.2025.
Водночас, позивач не надав доказів на підтвердження тих обставин, що він одноосібно утримує дитину, а позивач не бере участі у вихованні та утриманні сина та не спростував доказів, наданих відповідачкою, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково.
Припинити з 22 квітня 2025 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке здійснюється на підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.10.2021 у справі № 488/3781/21.
У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Відповідач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Повне рішення суду складено 16 лютого 2026 року.

Суддя         Я.В. Щеглова