Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2026 р. Справа № 608/1956/25
Номер провадження2/608/843/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника відповідача адвоката Дядика Я. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Чорткові справу в спрощеному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 19 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 91. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 . Також зазначила, що належної сім`ї не склалося. Стосунків не підтримують та не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Чоловік постійно виявляє до неї неповагу. А тому подальше сімейне життя стало неможливим, бажає розірвати шлюб. Дитину просить залишити проживати з нею. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Гук В. С. подав письмову заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує, просить задоволити. Прізвище позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу відновити дошлюбне « ОСОБА_4 ». 
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дядик Я. Б. в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу між сторонами. Разом з тим, позовні вимоги в частині залишення сина ОСОБА_3 проживати з позивачкою, відповідач не визнає. Зазначає, що відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при вирішенні такого питання обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який надає свій висновок що розв`язання спору. Позивачем не було долучено до позову висновку органу опіки та піклування про доцільність проживання сина сторін з матір`ю, також не враховано думку самої дитини. 
Розглянувши позов, вислухавши представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дядика Я. Б., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 19 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 91, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 19 червня 2007 року. 
У шлюбі народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17 вересня 2008 року. 
Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя належної сім`ї не склалося. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. 
Отже, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу відновити « ОСОБА_4 ». 
Щодо визначення постійного місця проживання дитини з матір`ю, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. 
Згідно ч. 4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. 
Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Сторони не просили про залучення до участі у справі органу опіки та піклування. 
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 не визнає вимогу позивача ОСОБА_1 про визначення місця проживання сина з позивачкою. Таким чином, між сторонами існує спір щодо вирішення вказаного питання. 
Суд звертає увагу, що відповідно до Закону, для вирішення питання щодо судових рішень про участь одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків, встановлюється інший порядок розгляду даних спорів.
У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Проаналізувавши вищенаведені норми, той факт, що між батьками існує спір щодо визначення місця проживання сина, суд вважає за доцільне дані позовні вимоги залишити без розгляду.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, документально підтверджені судові витрати (квитанція № -2579044922 АТ «Райффайзен Банк» від 25.08.2025) в сумі 1211,20 гривень підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 280-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , про розірвання шлюбу – задоволити частково.  
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , укладений 19 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 91.
Прізвище позивачу після розірвання шлюбу відновити « ОСОБА_4 ».
Позовну вимогу про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без розгляду. 
Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. З. Коломієць