ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2026 р. Справа№ 910/24368/14
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Кравчука Г.А. 
Тищенко А.І. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 21.04.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Вернигори В.П.
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025
За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Вернигори В.П.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 
про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг

За заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову ОСОБА_2 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" 
ОСОБА_1 
про визнання недійсними договорів відчуження торгівельних знаків та витребування майна з чужого незаконного володіння 

В межах справи №910/24368/14
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ") (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж Трейд")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" 
Кредитори: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж Трейд")
Товариство з обмеженою відповідальністю "Теремплюс" за договором правонаступництва АТ "Райффайзенбанк Аваль", Головне управління ДФС у м. Києві Державна податкова інспекція у деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві 
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24368/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ") (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж-Трейд") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 25.05.2015.
У межах справи № 910/24368/14 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражним керуючим Беніцькою В.І. подано заяву про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг в межах справи № 910/24368/14.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2016 вказану заяву прийнято до розгляду в межах справи № 910/24368/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем".
Ухвалами Господарського суду м. Києва від 15.08.2016 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України та зупинено провадження у справі.
14.03.2017 до Господарського суду м. Києва надійшов висновок судової експертизи.
Відповідно до протоколу від 26.11.2021 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи № 910/24368/14 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражної керуючої Беніцької В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про передачу права власності на знак для товарів і послуг передано судді Чеберяку П.П.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 прийнято до провадження справу № 910/24368/14 в частині розгляду заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражної керуючої Беніцької В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг в межах справи № 910/24368/14, підготовче засідання призначено на 21.02.2022.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 прийнято до розгляду заяву Уповноваженої особи від засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ", ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів відчуження торгівельних знаків та витребування майна з чужого незаконного володіння у межах справи № 910/24368/14 та постановлено здійснювати розгляд позовної заяви третьої особи спільно з первісним позовом.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 клопотання третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову про призначення судової економічної експертизи задоволено.
Призначено у справі № 910/24368/14 судову економічну експертизу у сфері інтелектуальної власності на вирішення якої поставлено наступні питання:
- яка ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем" станом з 01.12.2014 на дату відчуження активу за договором від 09.04.2015 укладеним між ТОВ "Полірем" та ТОВ "Полірем Київ" за дохідним методичним підходом. (згідно положень Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 03 жовтня 2007 року);
- яка ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем", станом на дату відчуження активу за договором від 31.07.2015 укладеним між ТОВ "Полірем" та ОСОБА_1 за дохідним методичним підходом. (згідно положень Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 03 жовтня 2007 року);
- яка може бути ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем" при умові його використання в умовах розумного (прибуткового) господарювання з врахуванням стану ринку будівельних матеріалів в Україні за період їх безперервного використання ТОВ "Полірем" з дати реєстрації 2002 - 2014 та в подальшому починаючи з 01.12.2014 року.
Проведення судової експертизи у встановлений законом строк доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Експерт Коналтинг".
Провадження у справі № 910/24368/14 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта зупинено.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що для встановлення важливих для правильного вирішення даного спору фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову про призначення судової експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полірем" - арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 14.07.2025 у справі №910/24368/14 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полірем" - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи у сфері інтелектуальної власності.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою та незаконною. При цьому скаржник зазначає, що у справі окрім висновку судової експертизи №1139 про вартість Спірних знаків для товарів і послуг Полірем, є ще два звіти оцінювачів про їх же вартість. Апелянт стверджує, що наявність первинного висновку експерта у справі №910/24368/14, свідчить про фактичну неможливість, проведення ще однієї первинної експертизи, та за наявності Висновку експерта №1139 в тій же галузі, місцевий суд, зобов`язаний був звернутися до ч 2. ст. 99 ГПК України та призначити в залежності від мотивованих підстав додаткову чи повторну експертизу. При цьому скаржник зазначає, що із Висновку експерта №1139 вбачається, що в останньому не вказано жодного застереження, щодо недостатності матеріалів, вихідних даних тощо під час проведення експертизи Спірних знаків для товарів і послуг.
Апелянт наголошує, що підстав для проведення додаткової чи повторної експертизи, щодо вартості Спірних знаків для товарів і послуг не має, оскільки і позов ліквідатора ТОВ "Полірем" і позов третьої особи із самостійними вимогами містять вимоги немайнового характеру, тому висновки такої експертизи жодним чином не вплинуть на результат розгляду спору у справі №910/24368/14.
Також скаржник посилається на те, що з питань, які ОСОБА_2 просить провести експертизу, останній не надав висновок експерта та необґрунтував причин неможливості надати такий висновок експерта, складений на його замовлення.
Крім того, апелянт зазначає, що вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, зокрема, визначення стандартів оцінки, які підлягають до застосування, здійснюється не замовником оцінки (експертизи), а оцінювачем (експертом), тоді як такі повноваження на себе неправомірно перейняв ОСОБА_2 .
Скаржник також стверджує, що заявником було пропущено строк на звернення до суду з клопотанням про призначення судової економічної експертизи.

Узагальнені доводи та заперечення Уповноваженої особи від засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" ОСОБА_2

27.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи, викладені в ній , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Позивач у відзиві наголошує, що фактичні обставини справи разом з доказами підтверджують, що інтелектуальна власність ТОВ "Полірем" має високе вартісне значення, внаслідок безперервного використання знаків на товари і послуги ТОВ Полірем з дати їх реєстрації у 1999, 2001 році та у подальшому, внаслідок незаконного використання з 01 грудня 2014 ТОВ "Полірем Київ" разом з власником цього товариства ОСОБА_1 .
За доводами позивача, клопотання до суду про призначення судової економічної експертизи з метою визначення дійсної ринкової вартості торгових знаків Полірем для товарів і послуг за Свідоцтвами на знак для товарів і послуг № 20439, заявка № m98020730 від 24.02.1998; № 36888, заявка № m2001106502 від 18.10.2001; № 36889, заявка № m2001106503 від 18.10.2001; № 36890, заявка № m2001106504 від 18.10.2001 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, обставинам справи, внаслідок чого судом прийнято законне рішення про призначення економічної експертизи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025, справу №910/24368/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Беніцької В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг за заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів відчуження торгівельних знаків та витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/24368/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В. Судове засідання призначено на 14.01.2026.
14.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тарсенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/24368/14.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026, справу №910/24368/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Беніцької В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг за заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ" ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів відчуження торгівельних знаків та витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/24368/14, колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Кравчук Г.А., Тищенко А.І., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026. Судове засідання призначено на 11.02.2026.
Розгляд справи відкладено на 26.02.2026.
12.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від скаржника надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою від 11.03.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці з 23.02.2026 по 27.02.2026, судове засідання призначене на 26.02.2026, не відбулося.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі №910/24368/14, призначено на 08.04.2026.
У судовому засіданні оголошено перерву до 21.04.2026.
У судовому засіданні 21.04.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 21.04.2026 з`явились представники скаржника, Уповноваженої особи від засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж Трейд"), які надали свої пояснення. Представники решти учасників судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету та шляхом направлення поштової кореспонденції.
Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Вернигори В.П. у даному судовому засіданні.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників судового процесу

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані учасниками судового процесу пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід змінити, з огляду на таке.
Виходячи зі змісту статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
У відповідності до розділу 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (надалі - Інструкція про призначення та проведення судових експертиз) основними видами експертизи є економічна експертиза.
Економічна експертиза включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.
Головними завданнями дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є: установлення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; установлення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, в тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку валового доходу та валових витрат за фінансово-господарськими операціями,що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість;установлення недоліків в організації бухгалтерського обліку контролю,які сприяли або могли сприяти завданню матеріальних збитків або перешкоджали її своєчасному виявленню.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі № 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11 (914/1919/20).
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить у першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.
Згідно з частиною першою статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Як встановлено судом, обгрунтовуючи необхідність у призначенні судової економічної експертизи, позивач посилається на те, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується незаконне використання ТОВ "Полірем Київ" разом з власником ОСОБА_1 обладнання ТОВ "Полірем", як на стадії розпорядження майном, так і на стадії ліквідаційної процедури та у подальшому, у тому числі використовуючи ТМЦ (сировина, мішки з логотипом ТМ Полірем), ТМ Полірем, Технічні умови ТОВ "Полірем", з метою виготовлення будівельної продукції та її продажу під торгівельною маркою Полірем, чим завдано ТОВ "Полірем" великих збитків.
Заявник доводить, що оскільик ТОВ "Полірем" використовувало торгові знаки ТМ Полірем з дати їх реєстрації товариством у 2002 році безперервно до 2014 року, а в подальшому ТМ Полірем використовувалося ТОВ "Полірем Київ" разом з власником ОСОБА_1, слідує висновок, що вказаний матеріальний актив має високу оціночну вартість, у зв`язку з чим наявні підстави для проведення судової економічної експертизи з визначенням ринкової вартості інтелектуальної власності Полірем із застосуванням дохідного методу оцінки, враховуючи відсутність в матеріалах справи такого висновку.
Задовольняючи клопотання позивача про призначення експертизи, суд першої інстанції, враховуючи, що для встановлення важливих для правильного вирішення даного спору фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, призначив судову економічну експертизу, проведення якої доручив Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Експерт Консалтинг".
Заперечуючи проти задоволення клопотання Уповноваженої особи від засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" - Галаган Юрія Олександровича про призначення судової економічної експертизи, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що наявність первинного висновку експерта у справі №910/24368/14, свідчить про фактичну неможливість проведення ще однієї первинної експертизи в тій же галузі.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 у справі №910/24368/14 було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: яка ринкова вартість знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 20439, заявка № m98020730 від 24.02.1998 станом на 09.04.2015 року; яка ринкова вартість знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 36888, заявка № m2001106502 від 18.10.2001 станом на 09.04.2015 року; яка ринкова вартість знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 36889, заявка № m2001106503 від 18.10.2001 станом на 09.04.2015 року; яка ринкова вартість знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 36890, заявка № m2001106504 від 18.10.2001 станом на 09.04.2015 року.
Згідно з висновком експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України від 07.03.2017 за №1139, ринкова вартість Спірних знаків для товарів і послуг станом на дату їх відчуження, складають 50 458,32 грн.
При цьому скаржник наголошує, що у названому висновку вказано перелік матеріалів наданих на дослідження, питання, які поставлені на вирішення експерта, нормативні акти, методики, інші інформаційні джерела, які були використані під час здійснення дослідження. Зазначає, що висновок експерта №1139 підготовлений на виконання ухвали Гоподарського суду міста Києва від 15.08.2016.
Однак, колегія суддів критично оцінює вказані доводи апелянта, оскільки з матеріалів справи слідує, що судовий експерт Сержанов М.Є. звернувся до Господарського суду міста Києва з листом від 01.02.2017 №18 з клопотанням про надання документів з метою проведення повного, обґрунтованого та об`єктивного дослідження на поставлені в ухвалі суду від 15.08.2016 питання та зазначив, що в наданих матеріалах він не знайшов необхідних для надання висновку документів (том 13 арк. 1-2), а тому просив надати запитувані документи. Проте, вказане клопотання не було вирішено судом першої інстанції. Докази виконання учасниками судового процесу вимог судового експерта в матеріалах справи відсутні та суду не надано.
Таким чином, беручи до уваги, що поставлені на вирішення судового експерта питання в ухвалі від 15.08.2016, були вирішені судовим експертом за відсутності усього обсягу необхідних матеріалів, необхідних для повного експертного дослідження, враховуючи обґрунтовану позивачем необхідність у проведенні експертного дослідження з використанням іншого методу оцінки, аніж у первинно призначеній експертизі (витратний/дохідний), враховуючи наявність суперечностей між учасниками судового процесу в частині ринкової вартості активів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для призначення у даній справі судової економічної експертизи.
Так, в п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначена у даній справі судова економічна експертиза є додатковою, оскільки потребує додаткових досліджень та досліджень додаткових матерілів, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.
Враховуючи, що оскаржуваною ухвалою суду призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно зі ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.
Слід також зазначити, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).
Твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі про те, що позивач не обґрунтував неможливість надати експертний висновок, не підтвердив відповідними доказами відсутність такої можливості, та не надав жодних доказів на підтвердження вчинених дій для отримання такого висновку експерта, відхиляються апеляційним судом, оскільки положеннями статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи має право, а не обов`язок подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Водночас, аналіз положень статті 99 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що окрім такої умови як необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин справи у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, пункт 2 частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачає ряд альтернативних умов, наявність яких є необхідною для призначення за власною ініціативою суду або за клопотанням учасників справи судової експертизи, зокрема:
1) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань;
2) якщо висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності;
3) за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Отже, враховуючи те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, про що вказано судом вище, а також стороною не надано висновок експерта з цих самих питань, а між учасниками судового процесу наявні суперечності в частині спірних питань, у колегії суддів відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вищевказаних норм процесуального права при призначенні у справі судової експертизи.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених вище. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження скаржникапро допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права при призначенні експертизи знайшли своє часткове підтвердження в суді апеляційної інстанції в частині невірного визначення виду судової експертизи, що свідчить про наявність підстав для зміни оскаржуваної ухвали в цій частині, шляхом зміни виду судової економічної екпсертизи на додаткову судовову економічну експертизу.
Згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.
Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Вернигори В.П. задовольнити частково.
Змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі №910/24368/14, виклавши її в наступній редакції:
"1. Клопотання третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову про призначення судової економічної експертизи задовольнити. 
2. Призначити у справі № 910/24368/14 додаткову судову економічну експертизу у сфері інтелектуальної власності на вирішення якої поставити наступні питання:
- яка ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем" станом з 01.12.2014 на дату відчуження активу за договором від 09.04.2015 укладеним між ТОВ "Полірем" та ТОВ "Полірем Київ" за дохідним методичним підходом? (згідно положень Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 03 жовтня 2007 року);
- яка ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем", станом на дату відчуження активу за договором від 31.07.2015 укладеним між ТОВ "Полірем" та ОСОБА_1 за дохідним методичним підходом? (згідно положень Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 03 жовтня 2007 року);
- яка може бути ринкова вартість активу - торгівельних знаків "Полірем" при умові його використання в умовах розумного (прибуткового) господарювання з врахуванням стану ринку будівельних матеріалів в Україні за період їх безперервного використання ТОВ "Полірем" з дати реєстрації 2002 - 2014 та в подальшому починаючи з 01.12.2014 року?
3. Проведення додаткової судової експертизи у встановлений законом строк доручити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Експерт Коналтинг" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик 7/11).
4. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта, який буде здійснювати додаткову судову експертизу, про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України.
5. Зобов`язати сторін надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення додаткової судової експертизи, документів.
6. Оплату витрат по проведенню додаткової судової економічної експертизи покласти на уповноважену особу від засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" Галагана Ю.О.
7. Зобов`язати експерта після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі.
8. Провадження у справі № 910/24368/14 на час проведення додаткової судової експертизи та отримання висновку експерта зупинити.
9. Ухвалу та матеріали справи № 910/24368/14 надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Експерт Коналтинг" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик 7/11)."
В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі №910/24368/14 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Вернигору В.П.
Матеріали справи №910/24368/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Коробенка Г.П. у відпустці з 27.04.2026 по 30.04.2026 та судді Тищенко А.І. у відрядженні з 27.04.2026 по 01.05.2026, повний текст постанови складено та підписано 04.05.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Г.А. Кравчук

А.І. Тищенко