ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/67/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення адвоката Якименка Олексія Олексійовича від 26.07.2024 року, оформленого листом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2024 року № 1589/12814;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути звернення адвоката Якименка Олексія Олексійовича від 26.07.2024 року у відповідності до ст. 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України».
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що адвокат Якименко О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з клопотанням від 26.07.2024 року про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 правопорушень за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 365 КК України. Вказане звернення слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, переадресував в Чернівецьке районне управління поліції ГУНП у Чернівецькій області, яке переадресувало звернення в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, згідно листа тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2024 року № 1589/12814 зазначено, що інформація викладена у зверненні, що стосується можливих неправомірних дій з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незаконного утримання (фізичного примусу) у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , свого підтвердження не знайшла. Позивач зазначає, що відповідач не розглянув звернення об`єктивно, не перевірив викладені в ньому факти і не прийняв рішення відповідно до чинного законодавства, тобто проявив бездіяльність.
Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що звернення представника позивача - адвоката Якименка О.О. було належним чином розглянуто, за результатами перевірки не підтверджено неправомірні дії з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незаконного утримання (фізичного примусу) у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , у зв`язку із чим позивачу надано відповідний лист від 12.12.2024 року. На підставі вказаного вважає позов є безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку із цим просив суд відмовити його задоволенні. 

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 04.01.2024 року адміністративний позов залишено без руху. 06.01.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, шляхом подання уточнень до позовної заяви, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Адвокат Якименко О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з клопотанням від 26.07.2024 року до старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 , в провадженні якого знаходилися матеріали кримінального провадження № 62024240040000203 від 14.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України стосовно ОСОБА_1 , в якому просив: « 1. Витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_2 та військової частини НОМЕР_1 - копії документів щодо мобілізації ОСОБА_1 та зарахування його на військову службу; 2.Внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості : - за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно позбавили волі ОСОБА_1 , помістивши у приміщення ТЦК та утримували там, що супроводжувалося заподіянням фізичних та психологічних страждань; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 перевищили службові повноваження, незаконно позбавивши волі ОСОБА_1 та в порушення закону здійснили мобілізацію ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно заволоділи паспортами ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 підробили офіційні документи : рішення ВЛК, мобілізаційну повістку щодо ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України - за фактом того, що слідчий відділення поліції №1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП у Чернівецькій області не звільнив ОСОБА_1 після того, як відпали підстави до затримання, а перевищивши службові повноваження, передав ОСОБА_1 представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 ». (а.с. 5-9).
Вказане звернення слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, переадресував в Чернівецьке районне управління поліції ГУНП у Чернівецькій області, яке переадресувало звернення в ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 38-50).
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2024 р. повідомлено відповідача щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, під час призову не звертався щодо відстрочки, не висловлював незгоду з рішенням ВЛК, факту незаконного утримання не було. (а.с. 53).
Матеріали справи містять: карту обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ; довідку ВЛК від 29.06.2024 р. №62/672; витяг із наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.06.2024 р. №270; поіменний список військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби; копію військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 54-65).
Також матеріали справи містять відібрані відповідачем письмові пояснення 10.12.2024 р. військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 66-69).
Згідно повідомлення ТВО начальника відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень – заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_6 в ході проведення перевірки за зверненням адвоката ОСОБА_7 не встановлено незаконних дій посадових осіб ТЦК та СП, запропоновано перевірку вважати завершеною та надати відповідь у порядку вимог Закону України «Про звернення громадян». (а.с. 70-71).
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2024 року № 1589/12814 повідомлено адвоката ОСОБА_7 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах компетенції, розглянуто звернення від 26.07.2024, яке надійшло від Чернівецького РУП ГУ НП в Чернівецькій області 15.11.2024 (вх. № 12831) щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відносно громадянина ОСОБА_1 . У ході проведення перевірки, інформація викладена у зверненні, що стосується можливих неправомірних дій з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незаконного утримання (фізичного примусу) у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , свого підтвердження не знайшла. (а.с. 10).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. №393/96-ВР (далі – Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №393/96-ВР заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Згідно з положеннями ст. 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Судом встановлено, що адвокат Якименко О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з клопотанням від 26.07.2024 року до старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 , в провадженні якого знаходилися матеріали кримінального провадження № 62024240040000203 від 14.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України стосовно ОСОБА_1 , в якому просив: « 1. Витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_2 та військової частини НОМЕР_1 - копії документів щодо мобілізації ОСОБА_1 та зарахування його на військову службу; 2.Внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості : - за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно позбавили волі ОСОБА_1 , помістивши у приміщення ТЦК та утримували там, що супроводжувалося заподіянням фізичних та психологічних страждань; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 перевищили службові повноваження, незаконно позбавивши волі ОСОБА_1 та в порушення закону здійснили мобілізацію ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно заволоділи паспортами ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - за фактом того, що представники ІНФОРМАЦІЯ_2 підробили офіційні документи : рішення ВЛК, мобілізаційну повістку щодо ОСОБА_1 ; - за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України - за фактом того, що слідчий відділення поліції №1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП у Чернівецькій області не звільнив ОСОБА_1 після того, як відпали підстави до затримання, а перевищивши службові повноваження, передав ОСОБА_1 представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 ». (а.с. 5-9).
Вказане звернення слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, переадресував в Чернівецьке районне управління поліції ГУНП у Чернівецькій області, яке переадресувало звернення в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд вважає за необхідне зазначити, що органи Військової служби правопорядку не входять до переліку органів згідно КПК України, які уповноважені приймати та реєструвати заяви щодо вчинення кримінального правопорушення та вносити відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Поряд із цим, спірні правовідносини щодо повноважень Військової служби правопорядку приймати, реєструвати звернення, заяви і повідомлень про злочини та інші правопорушення вчинені військовослужбовцями врегульовано Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України». 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України» від 07.03.2002 р. №3099-ІІІ (далі – Закон №3099-ІІІ) військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.
Згідно з ст. 8 Закону №3099-ІІІ на Службу правопорядку покладається здійснення таких функцій: 1) попереджувати, виявляти, припиняти кримінальні та інші правопорушення, вчинені у військових частинах, а також в інших місцях військовослужбовцями, військовозобов`язаними під час проходження ними зборів та працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків; 2) приймати та реєструвати заяви і повідомлення про злочини та інші правопорушення, вчинені у військових частинах, а також в інших місцях особами, зазначеними в пункті 1 цієї статті, своєчасно приймати стосовно них обгрунтовані і законні рішення; 4) припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, що віднесені до компетенції Служби правопорядку Кодексом України про адміністративні правопорушення; 5) виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України, вживати заходів щодо їх усунення, брати участь у правовому вихованні військовослужбовців, працівників Збройних Сил України; 6) розшукувати і затримувати військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, які самовільно залишили військові частини чи місця служби або не з`явилися в строк без поважних причин на військову службу, а також тих, які переховуються від органів досудового розслідування або суду, чи засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання; 7) брати участь у проведенні профілактичної роботи серед військовослужбовців, схильних до вчинення правопорушень, сприяти військовому командуванню, органам військового управління в забезпеченні військової дисципліни серед військовослужбовців; 8) забезпечувати у передбачених законом випадках виконання кримінальних покарань стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту; 9) запобігати диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах; 10) взаємодіяти з військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, органами Національної поліції, іншими правоохоронними органами, у тому числі обмінюватися з ними інформацією для виявлення правопорушень; 11) проводити розшук вогнепальної зброї, бойових припасів до неї або вибухових речовин, викрадених або втрачених у військових частинах; 12) виконувати в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції доручення слідчого, прокурора, ухвали суду та постанов суддів; 13) здійснювати в межах своєї компетенції нагляд за дорожнім рухом військових транспортних засобів, контроль за виконанням у Збройних Силах України вимог законодавства з питань забезпечення безаварійного використання техніки; вести облік та розподіл номерних знаків, реєстрацію військових транспортних засобів Збройних Сил України; 14) погоджувати в установленому законодавством порядку з відповідними органами перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів транспортними засобами Збройних Сил України, забезпечувати їх супроводження та контроль за дотриманням особливих умов, правил, норм і стандартів з організації перевезення зазначених вантажів; 15) брати участь у виконанні завдань військовими частинами у разі їх залучення в установленому законом порядку до проведення робіт під час введення режиму воєнного або надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях; 16) забезпечувати збереження знайдених, вилучених у затриманих та заарештованих осіб, які тримаються на гауптвахті, документів, речей, цінностей та іншого майна, а також передавати органам Національної поліції документи і речі цивільних осіб, затриманих на території військових частин (військових об`єктів); 17) охороняти та конвоювати затриманих чи взятих під варту військовослужбовців та військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а також тих, що відбувають покарання у дисциплінарному батальйоні; 18) надавати у межах своєї компетенції допомогу органам державної влади, органам місцевого самоврядування, військовому командуванню, органам військового управління та їх представникам, громадським організаціям у провадженні їх законної діяльності у разі протидії їм або небезпеки з боку правопорушників - військовослужбовців Збройних Сил України; 19) повідомляти не пізніше ніж у триденний строк про вчинення військовослужбовцями та військовозобов`язаними під час проходження ними зборів кримінальних та інших правопорушень командирів (начальників) військових частин, до особового складу яких належать такі особи, а відповідного прокурора - негайно; 20) повідомляти органи державної влади та органи місцевого самоврядування, військове командування, органи військового управління, громадськість за місцем служби або роботи особи, в тому числі цивільних громадян, які незаконно перебували на території військової частини або військового об`єкта і вчинили протиправні дії, про вчинення ними правопорушення, провадження стосовно якого належить до компетенції Служби правопорядку; 21) брати участь у підготовці та проведенні гарнізонних заходів.
Аналіз положень Закону №3099-ІІІ до повноважень, завдань та функцій Служби правопорядку, остання проводить перевірки з метою виявлення кримінальних та інших правопорушень вчинених військовослужбовцями Збройних Сил України та у разі їх виявлення вживає відповідних заходів реагування.
Порядок прийняття, реєстрації, обліку заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення визначені розділом 3 Інструкції про організацію узагальнення та аналізу правопорушень, результатів діяльності підрозділів запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та складання статистичної звітності, затвердженої наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.12.2022 № 277 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 3.5 Інструкції всі отримані заяви, повідомлення про кримінальні правопорушення та доповіді посадових осіб Служби правопорядку про виявлене кримінальне правопорушення реєструються за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції та невідкладно розглядаються особисто начальниками органів управлінь Служби правопорядку.
Після розгляду начальником органу управління Служби правопорядку, заяви (повідомлення про кримінальні правопорушення, доповіді), посадовою особою, відповідальною за реєстрацію заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення реєструються у Книзі встановленої форми та визначеною посадовою особою за їх розгляд направляється до уповноважених правоохоронних огнів, разом із узагальненими відомостями, необхідними для внесення до ЄРДР.
Положеннями п. 3.6 Інструкції визначено, що у разі відсутності достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, начальник органу управління Служби правопорядку організовують (призначають) проведення відповідної перевірки (службової перевірки), з визначенням терміну її проведення, який не суперечить законодавству та нормативно-правовим актам, для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що реєстрація заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення, які надійшли до органу управління ВСП підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення, або такі відомості знайшли своє підтвердження за результатами проведення перевірки.
Суд критично оцінює твердження позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не розглянув звернення від 26.07.2024 року у відповідності до ст. 8 Закону №3099-ІІІ з наступних підстав. 
На підставі матеріалів справи встановлено, що лист ЧРУП ГУНП в Чернівецькі області від 19.09.2024 №12875/123/2902-2024, яким було скероване клопотання адвоката Якименка О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для розгляду, був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_8 15.11.2024 вх. №12831.
З метою перевірки фактів викладених у зазначеному вище клопотанні адвоката Якименка О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , щодо ймовірних правопорушень вчинених посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведено перевірку обставин вкладених у клопотанні адвоката та встановлено, що громадянин ОСОБА_1 був запрошений та супроводжений до Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації для уточнення військово-облікових даних. Відповідач повідомляє, що за даними ЄДРПВР "Оберіг" було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, з моменту початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну 24.02.2022 до ТЦК та СП не прибував та не проходив у встановленому чинним законодавством порядку військово-лікарську комісію. В зв`язку з цим, він був направлений на проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 , якою визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК від 29.06.2024 № 62/672 та карткою обстеження та медичного огляду. Громадянин ОСОБА_1 не висловлював незгоду з рішенням ВЛК. Крім того, на момент вивчення, у громадянина ОСОБА_1 були відсутні підстави для отримання відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, він не звертався (повідомляв) усно чи письмово про надання йому відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Враховуючи вищевикладені обставини, а також відсутність будь-яких інших підстав не проходити військову службу у Збройних Силах України, громадянин ОСОБА_1 , наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.06.2024 №270 був призваний на військову службу під час мобілізації та на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.06.2024 №5376 призначений та відправлений у складі команди до військової частини НОМЕР_2 , куди і був зарахований для проходження військової служби та набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України. Фактів застосування до громадянина ОСОБА_1 неправомірних дій, заходів примусу (затримання, утримання), порушень вимог законодавства під час проведення перевірки не виявлено. Крім цього, під час перевірки, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 було опитано військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які заперечили факти вчинення відносно громадянина ОСОБА_1 неправомірних дій, в тому числі застосування заходів фізичного чи психологічного впливу, вилучення особистих речей та документів. В ході проведення перевірки не встановлено, а до клопотання, яке подано адвокатом Якименком О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 не долучено доказів незаконних дій.
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2024 року № 1589/12814 повідомлено адвоката ОСОБА_7 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах компетенції, розглянуто звернення від 26.07.2024, яке надійшло від Чернівецького РУП ГУ НП в Чернівецькій області 15.11.2024 (вх. № 12831) щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно громадянина ОСОБА_1 . У ході проведення перевірки, інформація викладена у зверненні, що стосується можливих неправомірних дій з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незаконного утримання (фізичного примусу) у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , свого підтвердження не знайшла. У зв`язку із зазначеним підстав для реєстрації клопотання, яке подано адвокатом Якименком О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 у Книзі реєстрації заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення, які надійшли до органу управління ВСП та вжиття заходів реагування посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 не було.
Суд звертає увагу, що вказана відповідь була надана у порядку розгляду звернень згідно Закону №393/96-ВР, містить посилання на Закон і викладення мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Таким чином, суд вважає, що розгляд звернення адвоката Якименка Олексія Олексійовича від 26.07.2024 року відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства, а у діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність. 
Крім того, суд звертає увагу, що вирішення питання про реєстрацію заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення та їх направлення до уповноважених правоохоронних огнів, разом із узагальненими відомостями, необхідними для внесення до ЄРДР, відноситься до дискреційних повноважень відповідача. 

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результати розгляду справи суд дійшов висновку про правомірність у спірних правовідносинах дій відповідача під час розгляду звернення представника позивача від 26.07.2024 р., в той час доводи позивача про вчинення відповідачем бездіяльності не знайшло свого доказового підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити. 

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Т.М. Брезіна