Справа № 991/2803/26
Провадження 1-кс/991/2819/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 42023000000001375 від 21.08.2023,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у видгляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №42023000000001375 від 21.08.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України (далі - Кримінальне провадження).
Клопотання мотивовано тим, що: 
1) ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, йому вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень відповідно до ст. 111, 135, 278 КПК України; 
2) повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, є обґрунтованою; 
3) 12.02.2026 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук та міжнародний розшук;
4) наявні ризики, передбачені п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України;
5) жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен запобігти зазначеним у Клопотанні ризикам.
У судовому засіданні прокурор САП ОСОБА_3 доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.
У судовому засіданні захисники підозрюваного ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні Клопотання з огляду на таке:
1) ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, так як стороною обвинувачення не вжито заходів для вручення повідомлення про підозру в порядку міжнародної правової допомоги (ч. 7 ст. 135 КПК України), як особі, що проживає за кордоном з 2022 року - у Республіці Австрія, про що стороні обвинувачення було відомо. Крім того, ОСОБА_7 перебуває на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Республіці Австрія. Щодо вжиття детективом 21.01.2026 дій щодо повідомленні про підозру ОСОБА_7 зазначили, що відсутні докази отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру;
2) підозра є необґрунтованою, оскільки долученими до Клопотання документами не підтверджуються інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення. Зокрема, матеріали Клопотання відображають проблеми диспетчерсько-оперативної комунікації та роботи в умовах відсутності зв`язку, але не доводять відсутності генерації, будь-якого перетоку чи електричного зв`язку з об`єднаною енергетичною системою України. Сторона захисту зазначає, що здійснення виплат на підставі сертифікованих даних відбувалось у межах нормативно врегульованої процедури комерційного обліку та розрахунків на ринку електричної енергії. Також сторона захисту зазначає, що сам по собі факт втрати контролю над територією не є тотожним відсутності фактичного відпуску електроенергії. При цьому, матеріалами Кримінального провадження підтверджено, що частина СЕС продовжувала працювати, а тимчасове заміщення даних комерційного обліку відповідно до ККО допускалося. Разом з тим, матеріалами Клопотання не підтверджено завдання ДП «Гарантований покупець» збитків. Крім того, стороною обвинувачення не доведено, що правочини щодо позики та поворотної фінансової допомоги між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не мали реального економічного змісту і були спрямовані на легалізацію майна.;
3) відсутні підстави для оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, оскільки а) ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, що виключає правомірність його оголошення у розшук; б) у матеріалах Клопотання відсутні докази, що ОСОБА_7 вручено повістки про виклик у розумінні ст. 136 КПК України, а також докази того, що ОСОБА_7 викликався до детектива в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України, і в) останній не прибув на вказаний виклик без поважних причин. Також сторона захисту зазначила, що ч. 8 ст. 135 КПК України встановлений вичерпний перелік випадків, коли повістка про виклик публікується у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (далі - ЗМІ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (далі - Сайті), а процедура здійснення таких публікацій регламентована Порядком організації публікації у ЗМІ та на Сайті повісток про виклик, повідомлень про підозру та відомостей щодо підозрюваних, стосовно яких надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (далі - Порядок). При цьому, матеріали Кримінального провадження не містять жодного доказу, який би давав підстави для припущення, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи території Російської Федерації, всупереч вимогам Порядку прокурором не складався мотивований рапорт із зазначенням відомостей, що підтверджують обґрунтовану неможливість вручення особі повістки про виклик у порядку та спосіб, передбачений ч. 1-2, 4-7 КПК України, а також такий рапорт разом з повістками про виклик не передавався керівнику самостійного структурного підрозділу САП. 
4) відсутні ризики, на які посилається прокурор, оскільки до Клопотання не долучено жодних доказів, як б свідчили про їх існування. 
Письмові заперечення з додатками долучені до Клопотання (Вх. № 17541/26 від 14.04.2026).
Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлявся про дату, час та місце розгляду Клопотання, до суду не прибув. Разом з тим, наявність у судовому засіданні 2 захисників, які діють на підставі договорів про надання правової допомоги, а також направлення ОСОБА_7 письмової позиції з приводу Клопотання (Вх. 17381/26 від 14.04.2026) свідчить про обізнаність ОСОБА_7 про розгляд Клопотання та судові засідання. Вказане також не спростовувалось стороною захисту.
Беручи до уваги положення ч. 6 ст. 193 КПК України (підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук), Клопотання розглядається за відсутності підозрюваного.
Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.
У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно положень ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на положення зазначених статей, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності, має встановити такі обставини: 1) чи набув ОСОБА_7 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, в межах якого розглядається Клопотання; 2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються; 3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; 4) чи наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні яких кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
Слідчим суддею встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з кінця 2019 року ОСОБА_8 , його рідний брат - ОСОБА_7 , підконтрольна ОСОБА_8 особа - ОСОБА_9 через низку юридичних осіб, зареєстрованих на Маршалових Островах та Республіці Кіпр, зареєстрували та встановили контроль над ТОВ «МК-Рітейл», ТОВ «ВЕЗ», ТОВ «КД Енерджі 2», ПП «Нацпрод». Керівником ТОВ «МК-Рітейл» з 16.01.2020 призначено підконтрольну ОСОБА_8 особу - ОСОБА_10 . Керівником ТОВ «ВЕЗ» з 11.12.2020 призначено підконтрольну ОСОБА_8 особу - ОСОБА_9 . З 23.02.2021 керівника ТОВ «ВЕЗ» змінено на ОСОБА_11 , який, окрім виконання функцій директора цього товариства, здійснював юридичний супровід діяльності бізнес-групи, підконтрольної ОСОБА_8 . Керівником ТОВ «КД Енерджі 2» з 05.11.2018 та директором ПП «Нацпрод» з 07.11.2018 призначено ОСОБА_12 . Місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» є територія Василівського району Запорізької області.
Таким чином, ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» в процесі діяльності фактично складали об`єднану бізнес-групу і хоча формально не входили в одну корпорацію чи холдинг, але фактично діяли спільно. Вказана група компаній була остаточно сформована впродовж 2021 року.
Створена структура власності бізнес-групи забезпечувала ОСОБА_8 вирішальний вплив (контроль) на діяльність вказаних підприємств через ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . При цьому бізнес-процеси цієї бізнес-групи спиралися на безумовний авторитет ОСОБА_8 , якому був підпорядкований ОСОБА_9 та який забезпечував операційний контроль за діяльністю ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2», координував їх директорів - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а також інших працівників нижчої ланки. 
Фактично вказана бізнес-група здійснювала свою підприємницьку діяльність з метою отримання вигоди ОСОБА_8 та членами його родини.
У період з 29.03.2019 по 10.06.2020 ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «ВЕЗ» отримали ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії. 
Також вказані товариства уклали низку типових договорів з ДП «Гарантований покупець» за якими виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 № 641.
Крім того, ці ж суб`єкти господарювання уклали з ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») однакові за своїм змістом договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, про надання послуг з передачі електричної енергії.
Крім того, 01.07.2019, 24.06.2020 та 01.07.2019 між ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» в особі директора ОСОБА_12 , ТОВ «ВЕЗ» в особі директора ОСОБА_9 , як замовниками; та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладено типові договори № 19-Г, № 42-Г та № 8/01-12/2020 про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Органом досудового розслідування встановлено, що у період з липня 2022 року по 15.06.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді заступника Керівника Офісу Президента України, тобто будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, а тому, відповідно, маючи значний вплив у сфері енергетики та розуміючи нормативно врегульовані процеси, що відбуваються у цій галузі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ДП «Гарантований покупець», організував злочинну схему, спрямовану на протиправне отримання коштів за електричну енергію, нібито відпущену виробниками з альтернативних джерел енергії, без її фактичного надходження в об`єднану енергетичну систему України (далі - ОЕС України).
Усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати злочинний умисел, на базі існуючої бізнес-моделі ОСОБА_8 вирішив створити організовану злочинну групу, до складу якої залучити інших осіб. 
Взявши на себе функції організатора, ОСОБА_8 здійснив підбір учасників організованої групи, координував їхні дії відповідно до розробленого плану злочинної діяльності та забезпечив створення і функціонування організованої злочинної групи як стійкого об`єднання, а також здійснював загальне керівництво її діяльністю, визначав стратегічні напрями діяльності, контролював реалізацію злочинних планів та розподіляв ролі серед учасників групи.
У складі організованої групи ОСОБА_8 використовував наданий йому статус, владні повноваження, адміністративні ресурси та особисті/ бізнес-зв`язки, завдяки чому впливав на прийняття рішень та дії учасників ринку з метою забезпечення виконання злочинної схеми. 
Такий вплив реалізовувався через розпорядження або вказівки щодо порядку дій підконтрольним йому керівникам виробників та координацію дій через виробників як посередників, що маскувало фактичне джерело вказівок.
При цьому, з метою конспірації особистої ролі в організованій групі, ОСОБА_8 здійснював керівництво нею через безпосередньо наближене до нього за ієрархією коло осіб. Також ОСОБА_8 зазвичай уникав особистого контакту з учасниками організованої групи нижчої ланки.
Водночас, всі учасники організованої групи були обізнані з фактом того, що саме ОСОБА_8 є її керівником та від задоволення його майнових потреб залежить матеріальне становище всієї групи.
Такий розподіл грошових коштів, якими здійснювала заволодіння організована група, був додатковим мотивом для учасників групи продовжувати злочинну діяльність навіть в умовах розголосу інформації про цю протиправну діяльність.
Серед осіб, яких ОСОБА_8 залучив до організованої групи були його брат ОСОБА_7 , та довірена особа - ОСОБА_9 , директори підконтрольних суб`єктів господарської діяльності - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , головний енергетик вказаних виробників ОСОБА_13 , бухгалтер вказаних підприємств ОСОБА_14 , головний інженер проєкту ТОВ «НІК» ОСОБА_15 , директор комерційний ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_16 .
Зокрема, ОСОБА_7 відповідав за управління грошовими потоками групи, контролював отримання та розподіл коштів, визначав напрями використання та переміщення фінансових ресурсів, забезпечував їх легалізацію або приховане переведення через підконтрольні суб`єкти господарювання. 
Крім того, ОСОБА_7 координував дії підлеглих осіб, які безпосередньо займалися виконанням фінансових операцій, визначав пріоритети їхньої діяльності, забезпечував суворе дотримання встановленої схеми роботи, а також забезпечував виконання вказівок організатора, перевіряв звітність і контролював ефективність проведення операцій.
Рішення ОСОБА_7 безпосередньо впливали на здійснення протиправних фінансових операцій групи, управління надходженнями та витратами коштів, що забезпечувало можливість реалізації злочинних планів організатора.
Сімейні зв`язки між організатором ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сприяли стійкості групи, підвищували рівень довіри між ключовими учасниками, зменшували ризик внутрішніх конфліктів і зради, забезпечували безперервність управлінських і фінансових процесів та дозволяли ефективно координувати діяльність групи без формальних механізмів контролю. 
ОСОБА_7 та інші учасники групи діяли спільно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, а родинний зв`язок створював додатковий бар`єр проти порушення інструкцій та сприяв високій надійності реалізації злочинних намірів. ОСОБА_7 діяв виходячи з розподілу між учасниками групи функції: організатор визначав загальну схему діяльності, а ОСОБА_7 забезпечував її практичну реалізацію через контроль фінансових потоків та координацію підлеглих.
Постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» погоджено визначену НЕК «Укренерго» одну торгову зону «ОЕС України» в межах України. 
У перші тижні повномасштабного військового вторгнення РФ були окуповані значні території України, зокрема й Василівський район Запорізької області.
Так, 26.02.2022 була окупована Малобілозерська сільська територіальна громада де перебували виробничі потужності ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2», а 13.03.2022 - Дніпрорудненська міська територіальна громада, де перебувала частина виробничих потужностей ТОВ «ВЕЗ».
Паралельно 09.03.2022 директор комерційний ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_16 повідомив НЕК «Укренерго» про настання форс-мажорних обставин під час виконання договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 27.05.2019 № 0503-02041, яким передбачено обов`язок оператора системи передач надавати послугу з передачі електричної енергії.
Українська енергосистема 16.03.2022 була екстрено синхронізована з енергомережою континентальної Європи - ENTSO-E. Це зумовило входження України в єдиний енергетичний простір Європи та втрату РФ і Білоруссю впливу на технічні та економічні аспекти роботи української енергосистеми.
Цього ж дня ОСОБА_9 доповів ОСОБА_8 про те, що м. Дніпрорудне Запорізької обл., де перебувають виробничі потужності ТОВ «ВЕЗ», окуповані військами РФ.
З початком повномасштабного вторгнення в Україну РФ та окупації деяких територій Запорізької області виник ризик припинення надходження значних грошових коштів від ДП «Гарантований покупець», що суперечило корисливим інтересам ОСОБА_8 . Враховуючи викладене, у ОСОБА_8 виникла необхідність у забезпеченні продажу електроенергії, яка вироблялася на окупованій території, та збереженні прибутковості приватного бізнесу.
Попри встановлені обмеження ОСОБА_8 фактично здійснював контроль над ПП «Нацпрод», ТОВ «ВЕЗ» та ТОВ «КД Енерджі 2» і пов`язав власні фінансові інтереси з прибутковістю, зокрема, зазначених підприємств.
ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 усвідомлювали особистий інтерес ОСОБА_8 у функціонуванні бізнес-напряму, пов`язаного з виробництвом енергії на окупованій території, за який вони були відповідальні, та мали власний корисливий інтерес, що полягав у залежності рівня їх власних доходів від обсягів реалізації ПП «Нацпрод», ТОВ «ВЕЗ» та ТОВ «КД Енерджі 2» електроенергії за «зеленим» тарифом ДП «Гарантований покупець».
Поряд із цим службові особи ПАТ «Запоріжжяобленерго» та НЕК «Укренерго», ОСОБА_16 усвідомлювали вплив та авторитет ОСОБА_8 з огляду на його посаду, розуміли можливі ризики та негативні наслідки для себе особисто в разі відмови забезпечувати виплату коштів за «зеленим» тарифом ДП «Гарантований покупець» на користь підконтрольних ОСОБА_8 підприємств.
При цьому, усі учасники групи усвідомлювали наведені норми законодавства, які регулюють функціонування ринку електроенергії, та що оплата коштів за «зеленим» тарифом ПП «Нацпрод», ТОВ «ВЕЗ» та ТОВ «КД Енерджі 2» можлива лише в умовах відпуску відповідними СЕС електроенергії у торгову зону «ОЕС України» та подальшого підтвердження цих обсягів з боку ТОВ «НІК», ПАТ «Запоріжжяобленерго» та НЕК «Укренерго».
Первинно господарська діяльність в умовах воєнного стану наведених підприємств відповідала вимогам нормативно-правових актів щодо ринку електричної енергії. Разом із тим, з огляду на фактичний вплив ОСОБА_8 , який приймав ключові управлінські рішення, усі учасники від початку усвідомлювали його визначальний інтерес у максимізації доходів та були готові виходити за межі правового поля для того, щоб за будь-яких умов забезпечити комерційний облік електричної енергії, яка вироблялася СЕС, що з 13.03.2022 опинилися в окупації.
Одночасно з описаними вище процесами на окупованій території «указом окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданская администрация Запорожской области» № 119-у від 06.07.2022», порушуючи вимоги Конституції України, Закону України «Про ринок електричної енергії», без відповідного ліцензування НКРЕКП було незаконно створено електроенергетичне підприємство - «государственное унитарное предприятие «Таврия-Энерго» яке впродовж 20.07.2022 - 23.07.2022 фактично взяло під контроль діяльність сонячних електростанцій ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» (м. Дніпрорудне).
Крім того, ПАТ «Запоріжжяобленерго» також повністю втратило контроль над обладнанням та мережами тимчасово окупованих територій ліцензійної діяльності зі сторони ПАТ «Запоріжжяобленерго» як оператора системи передачі, про що повідомило Службу безпеки України (далі - СБУ) листом від 14.07.2022 № 001-002/1396.
Таким чином, ПАТ «Запоріжжяобленерго» втратило можливість підтверджувати виробіток електроенергії на територіях, на яких ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими РФ, а також втратило можливість підтверджувати обсяги прийому/віддачі від суміжних ліцензіатів до/з додаткових областей комерційного обліку електричної енергії на тимчасово окупованій території.
З огляду на втрату будь-якого зв`язку ОЕС України з тимчасово окупованими територіями Запорізької області директор ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» ОСОБА_12 та директор ТОВ «ВЕЗ» ОСОБА_11 і їх фактичний керівник ОСОБА_9 мали б зупинити будь-які дії, спрямовані на отримання коштів за «зеленим» тарифом від ДП «Гарантований покупець» після втрати контролю над обладнанням, яке вперше зафіксовано для СЕС ТОВ «ВЕЗ» (м. Дніпрорудне), 10.03.2022, а для СЕС ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» - з 11.07.2022.
За викладених вище умов, щонайменше з 12.09.2022 (для СЕС ТОВ «ВЕЗ» (м. Дніпрорудне) та з 11.07.2022 (для СЕС ПП «Нацпрод» і ТОВ «КД Енерджі 2») легальна бізнес-діяльність ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» цілеспрямовано трансформована у злочинну, а підприємства почали функціонувати як структурні елементи стійкого ієрархічного злочинного об`єднання.
Разом із цим, службовим особам ПАТ «Запоріжжяобленерго» та НЕК «Укренерго» не пізніше 03 год 45 хв 11.09.2022 достовірно було відомо про остаточну втрату зв`язку лініями електропередачі з тимчасово окупованою територією Запорізької області. Тож вказані особи усвідомлювали неможливість фізично отримувати в торгову зону «ОЕС України» електроенергію, яка вироблялася на тимчасово окупованій території підконтрольними ОСОБА_8 СЕС ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2». Також вказаним особам щонайменше з 11.09.2022 було достовірно відомо про неможливість підтвердити, перевірити, верифікувати, валідувати та сертифікувати дані комерційного обліку про відпущену цими станціями електроенергію.
При цьому, ТОВ «НІК», ПАТ «Запоріжжяобленерго» та НЕК «Укренерго» не мали жодної можливості забезпечити контроль за обсягами виробництва, відпуску, передачі та розподілу електроенергії на території Васильківського району Запорізької області, оскільки електричні мережі ще з липня 2022 року не контролювалися АТ «Запоріжжяобленерго» та НЕК «Укренерго», а ТОВ «НІК» не мало доступу до засобів обліку електричної енергії.
У відповідний розрахунковий період з липня 2022 року і по червень 2023 року ОСОБА_13 достовірно знав, що електрична енергія у заявлених обсягах фактично не відпускалася в ОЕС України. Незважаючи на це, ОСОБА_13 використовував програмно-аналітичні системи SolarGIS та NovaSys, за допомогою яких формував прогнозні, модельні дані виробітку електричної енергії. Зазначені дані не ґрунтувалися на фактичних показниках вузлів комерційного обліку. Надалі він надав їх як такі, що нібито відображають реальні обсяги відпущеної електричної енергії.
У свою чергу, ОСОБА_15 , будучи службовою особою, відповідальною за виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку, був зобов`язаний забезпечувати достовірність і повноту даних комерційного обліку. Він усвідомлював, що подані головним енергетиком дані є прогнозними. Йому також було відомо, що ці дані не підтверджені показниками сертифікованих засобів комерційного обліку та не відповідають вимогам Порядку № 641.
ОСОБА_15 всупереч своїм службовим обов`язкам забезпечував прийняття даних, наданих головним енергетиком, достовірно знаючи, що вони мають модельний характер, сформовані з використанням програмно-аналітичних систем SolarGIS та NovaSys та не відображають фактичних фізичних перетоків електричної енергії в ОЕС України. Він також усвідомлював, що такі дані не відповідають вимогам нормативно-правових актів НКРЕКП щодо джерел та порядку формування комерційного обліку.
Після цього, ОСОБА_15 забезпечував подання зазначених недостовірних (викривлених) даних до централізованих інформаційних систем ринку електричної енергії, зокрема до MMS та DataHub, які відповідно до нормативної моделі ринку використовуються для акумулювання, обробки та поширення даних комерційного обліку між учасниками ринку та гарантованим покупцем.
У результаті таких дій у централізованих інформаційних системах ринку було сформовано недостовірну інформацію про обсяги відпущеної електричної енергії, яка відповідно до вимог Порядку № 641 стала формальною підставою для здійснення ДП «Гарантований покупець» авансових платежів за електричну енергію за «зеленим» тарифом, хоча фактичний відпуск електричної енергії в ОЕС України у заявлених обсягах не відбувся.
З моменту зарахування авансових платежів за електричну енергію за «зеленим» тарифом на рахунки ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» подальше розпорядження цими коштами було нерозривно пов`язане з використанням своїх службових повноважень директорами ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з одного боку та службових осіб ТОВ «Запоріжжяобленерго», НЕК «Укренерго» та ТОВ «НІК» з іншого боку.
Проте ОСОБА_15 , всупереч вимогам п. п. 1.1, 2.2, 2.4 Порядку підготовки та надання ДКО, забезпечував формування та завантаження до Системи управління ринком погодинні дані комерційного обліку щодо нібито здійсненого відпуску електричної енергії СЕС ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» (м. Дніпрорудне), та забезпечував валідацію недостовірних даних комерційного обліку стосовно СЕС ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ».
Одночасно з цим ОСОБА_16 після отримання від ППКО погодинних даних за кожну розрахункову добу, умисно не ініціював процедуру врегулювання розбіжностей, чим свідомо допускав проходження недостовірних даних через усі етапи автоматизованої обробки без їх коригування або блокування.
Також ОСОБА_16 включав зазначені недостовірні данні до агрегованих показників області комерційного обліку, чим забезпечував їх участь у формуванні зведеного фізичного балансу області обліку та створював формальні підстави для подальшого використання таких даних АКО у процедурі сертифікації даних комерційного обліку.
Після завершення кожного розрахункового місяця відповідно до п. 4.1 Порядку підготовки та надання ДКО уповноважені особами ТОВ «НІК» як ППКО (у ролі ОДКО) формували на підставі суми погодинних даних комерційного обліку Акти звірки загальної кількості відпущеної електричної енергії з суміжним ліцензіатом. Зі сторони ТОВ «НІК» ці акти підписував директор департаменту автоматизації ОСОБА_17 , ОСОБА_12 (як директор ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2»), ОСОБА_11 (як директор ТОВ «ВЕЗ») та комерційний директор ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_16 .
При цьому всі вказані особи були обізнані, що не має жодного підтвердження даних про обсяги відпуску та споживання електричної енергії на окупованій території Василівського району Запорізької області, не має підтвердження обсягів прийому/віддачі обсягів від суміжних ліцензіатів до/з додаткових областей комерційного обліку електричної енергії, відсутність дистанційного доступу до будь-яких лічильників на тимчасово неконтрольованій території.
На підставі сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» за період з липня 2022 року по червень 2023 року, ДП «Гарантований покупець» здійснено розрахунок вартості електричної енергії та сформовані акти купівлі-продажу зазначеним виробникам ВДЕ перераховано кошти за електричну енергію, яка не була відпущена в ОЕС України. 
У період з липня 2022 року по червень 2023 року на рахунок ПП «Нацпрод» за вироблену з 15.07.2022 по 15.06.2023 та невідпущену в ОЕС України електроенергію надійшли кошти в розмірі 61 456 432,86 грн, що є матеріальною шкодою (збитками) у вигляді втрати активів.
У період з липня 2022 року по травень 2023 року на рахунок ТОВ «КД Енерджі 2» за вироблену з 15.07.2022 по 31.05.2023 та невідпущену в ОЕС України електроенергію надійшли кошти в розмірі 65 479 651,18 грн, що є матеріальною шкодою (збитками) у вигляді втрати активів. 
У період з вересня 2022 року по травень 2023 року на рахунок ТОВ «ВЕЗ» за вироблену з 16.09.2022 по 28.02.2023 та невідпущену в ОЕС України електроенергію надійшли кошти в розмірі 14 375 287,60 грн, що є матеріальною шкодою (збитками) у вигляді втрати активів.
Внаслідок перерахування ДП «Гарантований покупець» коштів на рахунки ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «ВЕЗ» за вироблену електричну енергію, яка не була відпущена в ОЕС України, ДП «Гарантований покупець» заподіяно збитків на загальну суму 141 312 064,30 грн (з урахуванням ПДВ).
Таким чином, внаслідок умисних протиправних дій, які полягали у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, організована злочинна група у складі заступника Керівника Офісу Президента України ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 заволоділа коштами ДП «Гарантований покупець» через протиправне отримання на рахунки ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «ВЕЗ» коштів за електроенергію, вироблену СЕС ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «ВЕЗ» (м. Дніпрорудне), яка не була відпущена в ОЕС України, чим ДП «Гарантований покупець» завдано збитки в сумі 141 312 064,30 грн (з урахуванням ПДВ), що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
У період з 11.09.2022 по 30.06.2023 отримані від злочинної діяльності кошти ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 використали для погашення кредитних зобов`язань (відсотків і основної суми боргу) ТОВ «КД Енерджі 2», ПП «Нацпрод» та ТОВ «ВЕЗ» на суму 88 204 287,42 грн, що зумовило фактичне зменшення їх фінансових зобов`язань перед банківськими установами, що становило предмет корисливого інтересу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
З метою забезпечити отримання коштів від діяльності бізнес-групи ОСОБА_8 створив фінансову схему, у якій ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» мали перераховувати частину прибутку від своєї діяльності на рахунки ТОВ «МК-Рітейл», а вже в подальшому спрямовувати на його та членів його родини особові рахунки.
Так, за період з 01.08.2022 по 30.06.2023 з рахунків ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», за період з 11.09.2022 по 30.06.2023 з рахунку ТОВ «ВЕЗ» перераховано на рахунок ТОВ «МК-Рітейл» кошти на загальну суму 30 335 390, 81 грн (102 транзакції), призначення платежів «Плата за послуги/роботи ...», «Плата за доступ до послуг..», «Плата за трансформатори...», «Плата за послуги з експлуатації..» тощо.
Так, кошти з рахунку ТОВ «КД Енерджі 2» в сумі 6 025 600 грн використано з метою повернення фінансової допомоги на особовий рахунок ОСОБА_7 , а 27 136 500 грн (з рахунку ПП «Нацпрод» у розмірі 9 180 144 грн, ТОВ «КД Енерджі 2» - 9 296 465 грн та ТОВ «ВЕЗ» - 8 659 891 грн) перераховано на рахунки ТОВ «МК-Рітейл», які надалі використовувалися для інвестицій у різні бізнес-проєкти, що реалізовувалися єдиною системою компаній, контрольованих пов`язаними особами - ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ін., а також на компенсацію поточних витрат вигодонабувачів, у тому числі у розмірі 17 488 731 грн на рахунок ОСОБА_7 як повернення фінансової допомоги.
За період з 14.10.2022 по 02.06.2023 на рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_5.UAH, відкритий в AT «ПУМБ», надійшли з рахунку НОМЕР_1 ТОВ «КД Енерджі 2», відкритого в AT «Таскомбанк», 6 025 600 грн (3,5 млн грн в 2022 році та 2,52 млн грн в 2023 році відповідно).
Також, приблизно у цей же період (з 16.09.2022 по 30.06.2023) з рахунків ТОВ «МК-Рітейл» на рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_5.UAH, відкритий в AT «ПУМБ», надійшло 17 488 731,07 грн (12,85 млн в 2022 році та 4,63 млн в 2023 році відповідно).
У наведений період (з 26.09.2022 по 01.07.2023) з цього рахунку ОСОБА_7 в AT «ПУМБ» кошти в сумі 2 798 000 грн перераховано на особовий рахунок ОСОБА_8 , в сумі 5 738 000 грн - ОСОБА_19 , 2 489 200 грн - ОСОБА_20 , а також вони циклічно переміщувалися між рахунками ТОВ «МК-Рітейл» та ОСОБА_21 - в загальній сумі 15 108 770 грн, та ОСОБА_22 - в загальній сумі 9 979 000 грн,
Перерахування коштів мало секвентальний (послідовний) характер, що полягав у багатоетапному транзиті через підконтрольного контрагента - ТОВ «МК-Рітейл» - із фінансовими операціями без реальної господарської мети, що, у свою чергу, свідчить про спрямованість таких операцій на приховування незаконного походження коштів та надання їм вигляду законних.
При цьому, ОСОБА_8 разом із дружиною ОСОБА_19 за період з 1998 року отримали загальний дохід у розмірі приблизно 275 млн грн. За цей період ними придбано рухоме та нерухоме майно на суму близько 94 млн грн, а наявні готівкові кошти та кошти, розміщені на рахунках в банках, складають сукупно близько 16 млн грн. Незважаючи на це, ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_19 22.12.2020 (за договором позики № 22-12-2020) та 23.09.2020, а також 29.09.2021 (за договорами позики та поворотної фінансової допомоги № 23/09/2020-1 та № 29/09/2021) відповідно оформили надання позики близькій особі - ОСОБА_7 - у розмірі близько 221 млн грн. Аналіз доходів, майна та задекларованих грошових активів вказує, що реальних фінансових можливостей для надання позики у заявленому обсязі ОСОБА_8 не мав: після врахування витрат на майно та наявної готівки й заощаджень на рахунках залишок становить орієнтовно 165 млн грн, що є очевидно меншим за загальну суму позики. Тобто оформлена позика є економічно необґрунтованою, удаваною та фактично не могла ґрунтуватися на коштах законного походження.
Надалі ОСОБА_8 отримував кошти, здобуті злочинним шляхом, оформлюючи їх нібито як повернення від ОСОБА_7 зазначеної удаваної позики. 
У результаті таких дій кошти, незаконно отримані шляхом подання недостовірної документації з обліку електроенергії та безпідставної оплати з боку державного підприємства за начебто відпущену в ОЕС України електроенергію, були повністю інтегровані в легальну економіку, набули зовнішніх ознак законності та стали доступними для вільного використання кінцевими вигодонабувачами - співорганізаторами злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та членами їх родини.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах;
- ч. 3 ст. 209 КК України, а саме у вчиненні фінансової операції з коштами в особливо великому розмірі, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів чи володіння ними, джерела їх походження, переміщення, а так само володіння та використання таких коштів особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчиненої організованою групою.

Щодо набуття   ОСОБА_7 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.
Правила, які визначають хто у кримінальному провадженні є підозрюваним, закріплені у ст. 42 КПК.
У відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).
Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.
Зокрема, у даному судовому провадженні сторона обвинувачення доводить, що у ситуації з ОСОБА_7 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст.42 КПК України, існування якого свідчить про наявність у нього статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.
Cитуація конкретної особи, яка може вказувати на наявність у неї статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, включає три обов`язкові складові, відсутність хоча б однієї з яких свідчить про відсутність у такої особи відповідного процесуального статусу.
Так, елементами, наявність яких слугує критеріями за якими у третьому випадку, визначеному ч. 1 ст. 42 КПК, перевіряється чи набула особа статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, є наявність таких фактичних обставин (фактів): 1) складення щодо особи повідомлення про підозру; 2) не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; 3) вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру особі у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Для другого випадку має значення можливість у органу досудового розслідування саме встановити безпосереднє місцезнаходження особи особи для безпосереднього вручення їй особисто повідомлення про підозру у день його складання. При цьому, наявність інформації про всі можливі місця перебування/тимчасового проживання особи, в тому числі і за кордоном, не свідчить про встановлення фактичного місцезнаходження особи для цілей вручення їй повідомлення про підозру.
Якщо для першого випадку, закріпленого у ч. 1 ст. 42 КПК (коли місцезнаходження особи відоме і в день складення їй можливо вручити повідомлення про підозру), передбачено вимогу про його вручення саме у день складення (ч. 1 ст. 278 КПК), то для третього випадку (коли повідомлення про підозру в день складення вручити неможливо) встановлено правило, за яким вручення відповідного повідомлення має здійснюватися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень. Про це прямо зазначено у ч. 1 ст. 42 і ч. 1 ст. 278 КПК України.
Станом на день складання повідомлення про підозру (21.01.2026) стороні обвинувачення не було відоме фактичне місцезнаходження ОСОБА_7 . 
Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також статтю 136 КПК України, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.
Відповідно до ч.1 ст.135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - в тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
21.01.2026 у межах Кримінального провадження детективом НАБУ ОСОБА_6 за погодженням з прокурором САП ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України (далі - Повідомлення про підозру) (Т. 1 а. 36- 77).
Згідно протоколу огляду від 10.02.2026 (Т. 1 а. 224-225), яким здійснено огляд відомостей, наявних в «БД АРКАН», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив територію України 06.05.2024 на підставі документа НОМЕР_6. Разом з тим, інформація щодо його повернення в матеріалах Клопотання відсутня.
Відповідно до п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1871-IX від 05.11.2021 «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»(далі - Закон), який набув чинності з 01.12.2021, декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону встановлено, шо місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.
Таким чином, реєстрація місця проживання (перебування) - це спосіб повідомлення особою свого місця проживання для офіційного листування та здійснення іншої комунікації. Людина сама обирає собі місце проживання з огляду на встановлені Конституцією України права, але здійснюючи реєстрацію свого місця проживання особа повідомляє зацікавлених осіб про конкретну адресу місця свого проживання, за якою з нею можна вести офіційне листування та здійснювати інші комунікації.
У ч. 2 ст. 135 КПК України вживається саме термін «місце проживання особи», відсутні вказівки щодо ознак місця проживання - зареєстроване або фактичне, але з урахуванням положень Закону України № 1871-IX, для комунікації з особою пріоритетне значення має зареєстроване такою особою місце проживання.
Враховуючи положення Закону України № 1871-IX, у разі відсутності відомостей про місцезнаходження особи, комунікація з особою здійснюється за зареєстрованим місцем проживання особи, оскільки саме це місце проживання визначене з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій. За відсутності інших даних, саме за цією адресою надсилається повідомлення про підозру особі.
Як вбачається з особової картки ОСОБА_7 . Державної міграційної служби України, станом на 06.11.2025 (Т. 1 а. 31), місцем проживання/перебування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в Україні є така адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу огляду від 18.11.2024 (Т. 1 а. 33), декларацій ОСОБА_8 за 2022, 2023 роки (Т. 2 а. 29 зворот., 40 зворот.) вищезазначена адреса є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 .
Доказів зняття ОСОБА_7 з реєстрації за вказаною адресою слідчому судді не надано.
Також, згідно матеріалів Клопотання (Т.1 а. 33), у тому числі повідомлення  ОСОБА_7 від 27.01.2026 (Т. 1 а. 81), останній користується номерами мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також має електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, з вказаної адреси електронної пошти ОСОБА_7 була направлена письмова позиція по справі.
У судовому засіданні прокурором зазначено, а матеріалами Клопотання підтверджено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_7 особисто Повідомлення про підозру у день його складення внаслідок не встановлення його місцезнаходження, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення йому Повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, а саме:
- 21.01.2026 направлено засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) (Т. 1 а. 78);
- 21.01.2026 вручено представнику житлово-експлуатаційної організації Львівське комунальне підприємство «Княже місто», що обслуговує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а. 80);
- 21.01.2026 детективом направлено ОСОБА_7 на його облікові записи за номерами  НОМЕР_3 та НОМЕР_4 за допомогою месенджеру «WhatsАрp» (Т. 1 а. 101-103);
- 21.01.2026 детективом направлено на адреси електронну пошту ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2  (Т. 1 а. 104 зворот.). 
У судовому засіданні сторона захисту зазначає, що на момент складання Повідомлення про підозру органу досудового розслідування було відомо про те, що ОСОБА_7 проживає за межами території України, у зв`язку з чим Повідомлення про підозру мало вручатись у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України, посилаючись на такі докази:
1) ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2025 у справі № 991/2222/25 (Т. 6 а. 67-71), якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 (1010 Wien, Schwertgasse 2/4) (далі - Будинок). Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, слідчий суддя, заслухавши доводи детектива та дослідивши докази, надані на їх обґрунтування, дійшов до висновку, що наявні підстави вважати, що Будинок використовується членами сім`ї ОСОБА_7 , у тому числі ним самим, а за такого, за вказаною адресою можуть зберігатися речі та документи, які мають значення для Кримінального провадження та можуть бути доказами під час судового розгляду;
2) запит НАБУ від 17.09.2024 № 29-287/27360 про міжнародну правову допомогу у Кримінальному провадженні (Т. 6 а. 59-64), згідно якого орган досудового розслідування просить провести на території Республіки Австрія дії, у тому числі щодо встановлення місця проживання на території Республіки Австрія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
3) матеріали міжнародної правової допомоги щодо проведення у Будинку обшуку, зокрема протокол обшуку та вилучення від 29.10.2025 (Т. 6 а. 76), підсумковий звіт після завершення обшуку від 29.10.2025 (Т. 6 а. 101-102), службову записку від 29.10.2025 (Т. 6 а. 111-112), де вказано, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає/має чинну реєстрацію згідно з Австрійським центральним реєстром реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ;
У судовому засіданні сторона захисту зазначала, що з 02.02.2026 по 02.02.2027 ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Республіці Австрія, що підтверджується відповідною довідкою (Т. 6 а. 54) та відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_23 6 а. 56).
Також на підтвердження своїх доводів щодо постійного місця проживання ОСОБА_7 за кордоном у Республіці Австрія стороною захисту долучено підтвердження реєстрації з Центрального реєстру реєстрації місця проживання (Т. 6 а. 49), згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.03.2023 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Надані стороною захисту докази та пояснення не підтверджують постійне місцепроживання ОСОБА_7 за кордоном, а свідчать про тимчасовий характер проживання ОСОБА_7 за кордоном на період воєнного стану в Україні (у Республіці Австрія за адресою: АДРЕСА_3).
Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 14.03.2025, свідчать про те, що станом на день розгляду клопотання про обшук (майже за рік до дня складання Повідомлення про підозру) у відповідному Будинку могли зберігатися речі та документи, які мають значення для Кримінального провадження. Аналогічно, матеріали міжнародної правової допомоги відображають лише відомості, отримані в межах відповідних процесуальних дій, і самі по собі не є підтвердженням постійного місця проживання ОСОБА_7 за вказаною адресою станом на 21.01.2026. 
Аналіз положень ч. 2 та ч.7 ст.135 КПК України в системному зв`язку із положеннями підпунктів 4, 5 пункту 2 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2020 № 85, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1871-IX від 05.11.2021 «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022, дає підстави дійти висновку, що особі повістка про виклик/Повідомлення про підозру в порядку встановленому ч. 7 ст.135 КПК України вручається тільки у разі її постійного проживання за кордоном і відсутності підстав вважати, що така особа тимчасово відсутня за місцем проживання в Україні.
Щодо доводів сторони захисту з приводу вжиття нею заходів для повідомлення орган досудового розслідування про адресу постійного місця проживання ОСОБА_7 за кордоном слідчий суддя зазначає таке.
Так, згідно матеріалів, доданих до Клопотання (Т.1 а. 81, 82, 95), що не заперечувалось прокурором у судовому засіданні, сторона захисту ОСОБА_7 направляла листи від 26.01.2026, 28.01.2026, 19.03.2026 щодо повідомлення стороні обвинувачення адреси місця проживання ОСОБА_7 за кордоном з наданням підтверджуючих документів. Однак, вказані листи були направлені стороні обвинувачення після складання Повідомлення про підозру та вжиття заходів щодо його вручення.
При цьому, у відповідності до положень КПК України на сторону обвинувачення не покладається обов`язку до або під час складання повідомлення про підозру вживати заходів щодо розшуку особи з метою вручення такій особі повідомлення про підозру. Виходячи з положень ст. 281 КПК України, розшук особи, яка не є підозрюваною (такій особі не вручено повідомлення про підозру у спосіб та порядку, визначених КПК України) у кримінальному провадженні, не передбачено чинними положеннями КПК України.
Питання ведення закордонними дипломатичними установами України обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за межами України, регулюється Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2020 № 85 (далі - Порядок). Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку постійний консульський облік - реєстрація інформації про місце проживання за межами України громадян України, які постійно проживають за кордоном (оформили в установленому законодавством порядку документи для виїзду за кордон на постійне проживання або документи для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово). Підпунктом 5 пункту 2 зазначеного Порядку встановлено, що тимчасовий консульський облік - реєстрація інформації про місце перебування за межами України громадян України, які тимчасово перебувають за кордоном.
Таким чином, адреса у Республіці Австрія, про яку зазначає сторона захисту, не підпадає під ознаки терміну «місця проживання особи», що використовується у ст. 135 КПК України, оскільки є місцем тимчасового перебування ОСОБА_7 за кордоном. Відомості про те, що за цією адресою ОСОБА_7 зареєстрував своє місце проживання за кордоном (став на постійний консульський облік), у матеріалах справи відсутні.
Крім того, згідно листа Міністерства закордонних справ України від 21.11.2025 (Т. 1 а. 32) за даними Відомчої інформаційної системи МЗС України відсутня інформація щодо перебування на постійному або тимчасовому консульському обліку в закордонних дипломатичних установах громадянина ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 
Вказане свідчить, що ОСОБА_7 тимчасово перебуває за межами України, тобто не виїжджав на постійне місце проживання за кордон.
При цьому, ч. 7 ст. 135 КПК України передбачено вручення повістки про виклик особі, яка проживає за кордоном, а не яка тимчасово перебуває (перебуває на тимчасовому обліку) за кордоном.
На момент складання та підписання Повідомлення про підозру, у органу досудового розслідування відсутні були підстави вважати, що ОСОБА_7 виїхав за межі території України з метою постійного проживання за кордоном, а за такого, відсутні були й підстави для вручення йому Повідомлення про підозру у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України
Разом з тим, інформація щодо місця перебування ОСОБА_7 за межами України підлягає перевірці, та встановленню саме в ході проведення його міжнародного розшуку, що наразі і здійснюється органом досудового розслідування.
Всі інші доводи сторони захисту не спростовують наведеного вище висновку слідчого судді про тимчасовий характер перебування ОСОБА_7 за кордоном.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є такою, в якій ОСОБА_7 зареєстрований, тобто використовується ним як адреса для листування (направлення кореспонденції), що дає підстави вважати, що саме за цією адресою він мав би отримати з Повідомлення про підозру.
Доводи сторони захисту з приводу того, що у матеріалах Клопотання відсутні докази отримання ОСОБА_7 . Повідомлення про підозру слідчим суддею відхиляються, оскільки, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено стороною обвинувачення та підтверджується матеріалами Клопотання.
Крім того, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права детектива відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. У свою чергу, органом досудового розслідування було вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
Також у судовому засіданні захисники, як на підставу для ненабуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, посилались на те, що відповідно до матеріалів наданих стророною захисту житлово-експлуатаційною організацією не було вручено йому Повідомлення про підозру.
Як вже зазначалося, лист детектива разом з додатками, у тому числі Повідомлення про підозру, було вручено представнику житлово-експлуатаційної організації Львівське комунальне підприємство «Княже місто», що обслуговує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Отримання вказаного листа підтверджується відповідною відміткою.
При цьому, згідно листа директора вказаного комунального підприємства від 27.03.2026, Повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено не було.
Водночас положення КПК України не покладають на сторону обвинувачення обов`язку здійснювати контроль за подальшою передачею кореспонденції представниками житлово-експлуатаційної організації, зокрема Повідомлення про підозру.
Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 135 КПК України, вищезазначене не спростовує належності дій сторони обвинувачення, за умови, що таке Повідомлення про підозру було передано у спосіб, передбачений вимогами КПК України.
За такого, стороною обвинувачення дотримані вимоги КПК України, оскільки Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 у спосіб, визначений КПК України, а саме: шляхом надіслання підозрюваному Повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем проживання на території України та вручення Повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання. Також додатково Повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено на адресу електронної пошти та за допомогою месенджеру «WhatsАрp».
Вказане дає підстави для висновку, що стороною обвинувачення вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_7 . Повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Стороною захисту не надано достатніх доказів, які б спростовували встановлені слідчим суддею обставини.
Враховуючи, що Повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, за такого, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.
Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями таких документів:
- договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладені ПАТ «Запоріжжяобленерго» із виробниками електричної енергії ПП «Нацпрод» (Т. 3 а. 71-74), ТОВ «КД Енерджі 2» (Т. 3 а. 53-56) та ТОВ «ВЕЗ» (Т.3 а. 81-84);
- договорами про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим тарифом», укладені ДП «Гарантований покупець» із виробниками електричної енергії ПП «Нацпрод» (Т. 2 а. 102-105), ТОВ «КД Енерджі 2» (Т. 2 а. 152-154) та ТОВ «ВЕЗ» (Т.2 а. 191-193);
- протоколом огляду від 10.09.2024 із участю спеціаліста Держенергонагляду (Т. 4 а.3-17) , згідно якого 11.09.2022 о 03:45 з окупованою територією Запорізької області, де знаходилися виробничі потужності ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ», залишився лише зв`язок із Запорізькою АЕС та Запорізькою ТЕС по лініях напругою 330 та 750 кВ, якими не передавалась електрична енергія, вироблена об`єктами генерації електроенергії з відновлювальних джерел енергії, які розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області;
- протоколом огляду від 02.10.2025 із участю спеціаліста Держенергонагляду (Т. 4 а. 56) згідно якого спеціалістом Державної інспекції енергетичного нагляду проведено огляд матеріалів досудового розслідування та встановлено, що електропостачання ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» здійснюється в тому числі від електричної енергії виробленої ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2»;
- протоколом огляду від 30.10.2025 із участю спеціаліста КПІ (Т. 4 а. 63 зворот), згідно якого спеціалістом (завідувач кафедри електричних мереж та систем КПІ ім. І. Сікорського) проведено огляд матеріалів досудового розслідування та встановлено, що переважна частка енергії (порядку 90% та більше), вироблена на СЕС «КД Енерджи-2» та СЕС «Нацпрод», споживається саме на ЗРК;
- протоколом огляду від 09.05.2025 (журналу диспетчерських команд) (Т. 4 а. 38-44), згідно якого у період з 01.10.2022 по 30.06.2023 ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» відхилено 14 диспетчерських команд з операційної безпеки (кожним учасником). Причина відхилення - відсутній зв`язок із станцією;
- протоколом огляду від 16.05.2025 (супутникових зображень Black Marble від NASA) (Т. 4 а. 49-53), згідно якого проведено дослідження нічної ілюмінації земної поверхні на основі супутникових зображень Black Marble від NASA для оцінки ефекту від ракетного удару 23.11.2022 з подальшим порівнянням такого ефекту на неокупованій та тимчасово окупованій частині Запорізької області, зокрема, в місці розміщення СЕС ТОВ «ВЕЗ», ПП «Нацпрод» та ТОВ «КД Енерджі 2» (Василівський район, Запорізька область). Результат огляду дає обґрунтовані підстави стверджувати про відсутність системного збою в енергопостачанні на окупованих територіях в нічний час станом на 23.11.2022 у порівнянні із суміжними територіями, які контролюються владою України;
- листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» до СБУ від 14.07.2022 за № 001-002/1396 (Т. 4 в. 19) щодо захоплення структурних підрозділів, згідно якого 11.07.2022 надійшло повідомлення від керівника структурного підрозділу Васильківського міжрайонного району електричних мереж про здійснення захоплення структурних підрозділів ПАТ «Запоріжжяобленерго» невстановленими особами із посиланням на підтримку військовими країни агресора;
- заявами ПАТ «Запоріжжяобленерго» про засвідчення форс-мажорних обставин за договірними зобов`язаннями від 09.06.2023, від 20.07.2023 (Т. 4 а. 24-34), згідно яких 01.08.2022 ПАТ «Запоріжжяобленерго» повністю втратило контроль над обладнанням та мережами тимчасово окупованих територій ліцензійної діяльності зі сторони ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператора системи розподілу. Відсутній дистанційний доступ до будь-яких лічильників на тимчасово неконтрольованій території;
- сертифікатами Запорізької ТПП від 21.07.2023 № 2300-23-3315, від 14.08.2023 № 2300-23-3559 (Т. 4 а. 35-37), якими підтверджено неможливість ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 01.08.2022 виконання своїх зобов`язань по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та по договору про надання послуг з передачі електричної енергії;
- протоколом огляду (інформаційних ресурсів щодо здійснення діяльності в інтересах окупаційної влади) від 05.11.2025 (Т. 4 а. 80-91), згідно якого проведено огляд відомостей, що містяться на сайтах Російської Федерації щодо створення на території Запорізької області окупаційною владою «Государственного унитарного предприятия «Таврия - Энерго»;
- протоколом огляду від 31.10.2025 (інформаційних ресурсів щодо здійснення діяльності в інтересах окупаційної влади) (Т. 4 а. 66-79), згідно якого розпорядженням окупаційної адміністрації № 09/1 від 17.05.2022 року «О введении временной администрации на предприятии горно-металургического комплекса «Запорожский железорудный комбинат», на території ПрАТ «ЗЗРК» засновано російське підприємство «Общество с ограниченной ответственностью «Днепрорудненский Железнорудний Комбинат» (код 1222300033790, юридична адреса: рф, Краснодарський край, м. Краснодар, вул. Старокубанська, б. 114, оф. 632/1). За період з 01.07.2022 по 30.06.2023 ООО «ДЖРК» незаконно видобуто залізної руди загальним обсягом 989 594 тони, чим спричинено шкоду державі на загальну суму 7 049 263 576 грн);
- протоколом огляду від 07.08.2025 відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Т. 5 а. 90-93), згідно якого оглядом відомостей, які містяться у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та стосуються ПП «Нацпрод», ТОВ «ВЕЗ», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «МК-Рітейл» встановлено пряме та опосередковане володіння зазначеними компаніями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також призначення їх керівниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того, встановлено, що 18.12.2019 у відповідності до протоколу № 18/12/2019 ОСОБА_8 обрано головою наглядової ради АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕЛІОС» (код ЄДРПОУ 41163797, далі - Фонд «ГЕЛІОС»), засновником якого через компанію «NODA INVESTMENT LIMITED» (Маршалові острови) та ТОВ «СОНЬЄРА ІНВЕСТ» став його рідний брат - ОСОБА_7 . Вказаним Фондом ОСОБА_8 керував у період з 18.12.2019 по 05.11.2021, далі керівництво оформлено на дружину брата - ОСОБА_20 , яка керувала ним до 17.10.2023, після чого його головою призначено ОСОБА_9 . Фонд «ГЕЛІОС» став засновником ТОВ «МК-Рітейл», основним видом діяльності якого визначено виробництво електроенергії, яке у свою чергу виступило засновником ТОВ «ВЕЗ»;
- протоколом огляду від 01.07.2024 (Т. 2 а. 1-42), згідно якого у період з 2020 по 2023 роки ОСОБА_8 , ОСОБА_19 надали ОСОБА_7 позики у значному розмірі;
- протоколом додаткового огляду від 01.07.2024 інформації, скопійованої з мобільного телефону ОСОБА_9 . Під час огляду інформації було виялено чат у додатку «Telegram», учасником якого був, у тому числі ОСОБА_7 . Зі змісту листувань у вказаному чаті вбачається, що ОСОБА_7 був обізнаний з тим, що ОСОБА_8 доручив управління від його імені бізнесом, зокрема пов`язаного з виробництвом електроенергії, своїй довіреній особі - ОСОБА_9 (Т. 2 а. 70 зворот), також був проінформований про стан функціонування СЕС (Т. 2 а. 71) та постановленням ОСОБА_8 перед ОСОБА_9 завдання за будь-яких умов забезпечити облік генерованої електроенергії підконтрольними йому СЕС, щоб забезпечити отримання прибутку від їх діяльності (Т. 2 а. 91 зворот).
- протоколом огляду від 20.02.2026 (Т. 3) інформації, скопійованої з мобільного телефону ОСОБА_9 , згідно якого у період з 2019 по 2021 роки між ОСОБА_9 та іншими особами, зокрема ОСОБА_24 , здійснювалася регулярна комунікація з питань організації діяльності у сфері підключення та функціонування об`єктів електрогенерації (СЕС), що свідчить про тривалу та системну взаємодію між зазначеними особами, яка включала координацію дій щодо підготовки та погодження технічної документації, укладення договорів, організації підключення об`єктів до електромереж, а також взаємодії з представниками енергетичних підприємств.
При цьому зафіксовано залученість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до відповідних процесів, що підтверджує наявність між учасниками сталих робочих зв`язків ще задовго до досліджуваного періоду, зокрема:
18.06.2020 ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 : 
«Направляю 3 ключевых пункта для согласования:
1 - 19.06.2020 (пятница) получить договор и счет на 72 часа для выполнения оплаты.
С нашей стороны заявка на оформление данного договора подана.
2 - Согласование проекта АСКОЗ и СН (собственные нужды). Данное согласование должен подписать ОСОБА_49. Обязательства по дополнительному проектированию АСКОЗ для 303 выполняются, на все подстанции выполнен физический выезд проектанта, выполнено обследование. Сейчас ожидаем подписанное ТЗ со стороны 303.
3 - Отключения. Подтвердить запланированные отключения для выполнения работ на ПС ЖРК на 19.06, 20.06, 21.06.» (Т. 3 а. 182 зворот).
- протоколом огляду інформації від 06.06.2024 скопійованої із мобільного телефона ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_7 був обізнаний про стан роботи СЕС, у тому числі про втрату із ними зв`язку.
05.06.2022 ОСОБА_13  інформує учасників групового чату «ІНФОРМАЦІЯ_4» (зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) про стан роботи СЕС: «Зв`язку зі станціями наразі немає тому генерацій розрахована з показів лічильників (знімаються вручну та передаються через енергетика), час початку та закінчення роботи СЕС будемо брати як і по іншим станціям, а пікову потужність брати максимальну що досягнута у аналогічний період за попередні роки при такій самій генерації» (Т. 4 а. 111).
22.07.2022  ОСОБА_7 інформував учасників чату «ІНФОРМАЦІЯ_5» про втрату зв`язку із СЕС: «Доброго ранку, Вчора на СЕС Нацпрод та КД 2 був повторний візит військових приблизно 30 чоловік. Обшукали всі можливі приміщення та повідомили що з 22.07.2022 вони беруть охорону обєкта під свій контроль. Нашу охорони вивезли зі станції. На станції знаходяться російські військові. Наразі керування обладнанням неможливе, але необхідні дані ми будемо направляти в ГП, виконувати це будемо за рахунок отримання даних з лічильників безпосередньо на СЕС. Військові дозволили нашим технічним спеціаліста продовжувати здійснювати обслуговування та керування обладнанням. Спробуємо організувати логістику та регулярність приїздів. Наразі виконувати розвантаження немає можливості, прогноз на розвантаження на НЕК не зі станцією відсутній» (Т. 4 а. 104 зворот).
30.08.2022 ОСОБА_13  надіслав у груповий чат «ІНФОРМАЦІЯ_4» (зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) повідомлення наступного змісту: «Доброго ранку! Наразі відсутній будь яких зв`язок зі станціями КД Енерджі-2 та Нацпрод. Енергетик ОСОБА_25 який передає дані з лічильників потрапив у лікарню на стаційонах. Плануємо отримати дані по генерації станцій 01.09.2022», а наступного дня (01.09.2022) ОСОБА_7 відповів: «Добрий день. Прохання забезпечити надання даних по станціям в НЕК/ОСОБА_48 в найкоротші строки по закінченню декади - оскільки це впливає на фактичні розрахунки. Якщо дані не доступці вивчіть питання подання прогнозних з подальшим уточненням» (Т. 4 а. 111 зворот).
- протоколом огляду НСРД від 25.07.2025 відносно ОСОБА_13 (енергетик ТОВ «МК-Рітейл). (Т.5 а.104-112), згідно якого отримані від ДП «Гарантований покупець» на рахунки ПП «Нацпрод», ТОВ «Відновлювальна енергія Запоріжжя», ТОВ «КД Енерджі 2» кошти перераховувалися на рахунки ТОВ «МК Рітейл» під виглядом оплати за нібито надані послуги з обслуговування СЕС, які фактично не надавалися та не могли бути надані. Обговорення з приводу формування документів на підставі яких кошти від СЕС у подальшому повинні були перераховуватися на рахунки ТОВ «МК-Рітейл», після чого на рахунки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ;
- протоколом про результати проведення НСРД від 15.11.2023 відносно ОСОБА_14 , згідно якого ОСОБА_7 погоджував здійснення перерахування коштів із рахунків ПП «Нацпрод», ТОВ «ВЕЗ», ТОВ «КД Енерджі 2» (Т. 5 а. 113-116);
- довідкою (висновком) спеціалістів Державної аудиторської служби від 08.09.2025 (Т.5 а. 32 зворот.), згідно якої придбання ДП «Гарантований покупець» електроенергії у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, відпуск якої не відбувся в ОЕС України, суперечить вимогам частини другої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії». Загалом протягом липня 2022 - червень 2023 року ДП «Гарантований покупець» сплатило ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2», ТОВ «ВЕЗ», яким встановлено «зелений» тариф, коштів за придбання електроенергії на суму 152 687 678,75 грн. Вказана сума є збитками (втратою активів) для ДП «Гарантований покупець» у розмірі оплати за придбану електроенергію у вказаних суб`єктів господарювання, за умов встановлення того, що така електроенергія не була відпущена в ОЕС України;
- висновком судової економічної експертизи № 01/25.11.2025 від 25.11.2025 2025 (Т. 5 а. 63 зворот.), яким підтверджується документально та нормативно завдані ДП «Гарантований покупець» збитки в розмірі 62 907 491,67 грн внаслідок оплати на рахунки ПП «Нацпрод» за електроенергію, вироблену з 01.07.2022 по 30.06.2023 згідно договору від 18.04.2019 № 16887/01, за умови, що ця електроенергія вироблена сонячною електростанцією ПП «Нацпрод», не була відпущена в ОЕС України; 
- висновком судової економічної експертизи № 03/25.11.2025 від 25.11.2025 (Т. 5 а.76 зворот.), яким підтверджується документально та нормативно завдані ДП «Гарантований покупець» збитки в розмірі 67 086 778,07 грн внаслідок оплати на рахунки ТОВ «КД Енерджі 2» за електроенергію, вироблену з 01.07.2022 по 30.06.2023 згідно договору від 26.09.2019 № 748/01, за умови, що ця електроенергія вироблена сонячною електростанцією ТОВ «КД Енерджі 2», не була відпущена в ОЕС України;
- висновком судової економічної експертизи від № 02/25.11.2025 від 25.11.2025 (Т. 5 а. 88 зворот), яким підтверджується збитки в розмірі 22 693 409,01 грн внаслідок оплати на рахунки ТОВ «ВЕЗ» за електроенергію, вироблену з 01.07.2022 по 30.06.2023 згідно договору від 25.10.2019 № 872/01, за умови, що ця електроенергія вироблена сонячною електростанцією ТОВ «ВЕЗ», не була відпущена в ОЕС України;
- протоколом огляду руху коштів від 18.09.2025 (Т. 5). Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, кінцевим вигодонабувачем коштів, отриманих від ДП «Гарантований покупець», є ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та члени їх сім`ї. Зокрема встановлено, що у період з 11.09.2022 по 30.06.2023 з рахунків ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» на рахунок підконтрольного суб, 56'єкта господарювання - ТОВ «МК-Рітейл» перераховано грошові кошти на загальну суму 27 136 500грн, зокрема:
9 180 143, 70 грн - з рахунку ПП «Нацпрод»;
9 296 465, 39 грн - з рахунку ТОВ «КД Енерджі 2»;
8 659 891,47 грн - з рахунку ТОВ «ВЕЗ».
Призначення вказаних платежів формально визначалося як оплата за послуги та роботи, однак, з урахуванням встановлених обставин щодо відсутності фактичного надання таких послуг, ці операції мають ознаки фіктивності та використовувалися як механізм виведення грошових коштів.
Крім того, окремо частина зазначених коштів безпосередньо надходила на користь ОСОБА_7 - з рахунку ТОВ «КД Енерджі 2» на його особистий рахунок перераховано 6 025 600 грн під виглядом повернення фінансової допомоги.
Надалі, у період з 16.09.2022 по 30.06.2023 з рахунків ТОВ «МК-Рітейл» на особистий рахунок ОСОБА_7 надійшли кошти у загальному розмірі 17 488 731,07 грн під виглядом поворотної фінансової допомоги. Характер зазначених фінансових операцій свідчить про їх взаємопов`язаність та циклічність, що проявлялась у періодичному внесенні ОСОБА_7 коштів на рахунки товариства з подальшим їх поверненням у значно більшому обсязі. Така модель руху коштів вказує на відсутність ознак самостійної господарської діяльності у відповідній частині та використання товариства як інструменту перерозподілу фінансових ресурсів залежно від поточної потреби. 
Зазначене, у свою чергу, також свідчить про фактичний контроль ОСОБА_7 над діяльністю ТОВ «МК-Рітейл» та можливість визначати напрями і обсяги руху грошових коштів цього суб`єкта господарювання, а подальший аналіз руху коштів свідчить про їх розподіл між пов`язаними особами. 
Так, у період з 26.09.2022 по 01.07.2023 з рахунку ОСОБА_7 перераховано кошти, у тому числі на рахунки його брата - ОСОБА_8 . Окрім цього, встановлено системне переміщення грошових коштів між рахунками ТОВ «МК-Рітейл» та іншими пов`язаними особами, що сукупно свідчить про функціонування єдиного фінансового механізму, спрямованого на акумулювання, перерозподіл та подальше використання коштів у межах кола пов`язаних осіб;
- протоколом додаткового огляду від 02.11.2025 інформації із мобільного телефона ОСОБА_14 (Т. 5). Оглядом додатку «Signal» виявлено чат під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якому перебував, у тому числі ОСОБА_7 . Однак листування у чаті відсутнє, оскільки у налаштуваннях даного чату активовано функцію автоматичного видалення повідомлень після закінчення визначеного часу з моменту їх відправлення або прочитання. У налаштуваннях групи відображено, що таймер автоматичного видалення повідомлень встановлено на один тиждень. Водночас, під час подальшого огляду вмісту мобільного телефону у додатку «Галерея» виявлено наявність файлів-зображень (скріншотів), на яких зафіксовано вікно групового чату «ІНФОРМАЦІЯ_3» у додатку «Signal. З вказаних скріншотів вбачається, що ОСОБА_14 направляє у чат повідомлення щодо здійснення платежів, які погоджуються ОСОБА_26 (номер мобільного телефону належить ОСОБА_7 ) та абонентом « ІНФОРМАЦІЯ_6» (неідентифікований абонент). Згідно листування, що міститься у протоколі огляду, вбачається, що після надходження коштів на рахунки ТОВ «КД Енерджі 2» та ПП «Нацпрод», обговорюється їх спрямування на рахунки акціонерів. При цьому, ОСОБА_14 зазначає про обмеження по кредитному договору та звітність до банку. Разом з тим, зі змісту листування вбачається, що ТОВ «МК-Рітейл» використовується як транзитна ланка для маскування виплат, віддалення ДП «Гарантований покупець» від фактичних набувачів грошових коштів.
04.07.2022 о 09:52 ОСОБА_14  направляє у чат повідомлення «Доброе утро. Прошу согласовать оплату 50 % обслуживания СЕС на МКР:
НП - 139 155,60
КД2 - 158 494,50».
На що їй відповідають ОСОБА_43 «да» абонент « ІНФОРМАЦІЯ_6» «Доброе утро, Платим».
- іншими матеріалами Клопотання у їх сукупності.
Водночас, при розгляді слідчим суддею Клопотання, стороною захисту не надано достатніх доказів які б беззаперечно підтверджували відсутність у діях ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Доводи сторони захисту, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому діянь, слідчий суддя відхиляє з огляду на таке. Специфіка та характер корупційного злочину, передбаченого ст. 191 КК України, передбачає, у тому числі, укладання правочинів з метою привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном, а специфіка кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України, полягає, зокрема у розпорядженні коштами, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, та приховуванні незаконного походження таких коштів шляхом їх введення в законний обіг. Однак, злочином може вважатись лише те діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність, а наявні у матеріалах Клопотання докази, надані стороною обвинувачення, у своїй сукупності дають підстави вважати, що підозрюваним могли бути вчинені дії, які можна кваліфікувати за відповідною статтею Кримінального кодексу України.
З приводу доводів сторони захисту щодо відсутності завдання збитків ДП «Гарантований покупець» слідчий суддя зазначає таке.
Згідно матеріалів Клопотання, у межах Кримінального провадження розслідуються, у тому числі обставини виконання укладених між ДП «Гарантований покупець» та ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» договорів про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим тарифом» (далі - Договори).
Станом на день розгляду Клопотання розмір збитків, завданих ДП «Гарантований покупець», внаслідок оплати на рахунки ПП «Нацпрод», ТОВ «КД Енерджі 2» та ТОВ «ВЕЗ» за електроенергію, вироблену згідно Договорів, підтверджений відповідними висновками експертів, що містяться у матеріалах Клопотання. 
Водночас, остаточний розмір збитків, спричинених унаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, ОСОБА_7 , підлягає встановленню у ході проведення подальшого досудового розслідування Кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
Крім того, наявність у сторони захисту сумнівів щодо висновку проведеної у Кримінальному провадженні судової експертизи є підставою для призначення повторної або додаткової експертизи, у тому числі під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту (ч. 1 ст. 332 КПК України).
Разом з тим, досудове розслідування у Кримінальному провадженні триває.
Так, зазначена у Повідомленні про підозру правова кваліфікація дій ОСОБА_7 не є остаточною. Зокрема, положення статті 279 КПК України передбачають можливість зміни повідомлення про підозру.
Крім того, КПК України також містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України). У свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення) не узгоджуються з наданими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він ухвалює виправдовуваний вирок.
Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_7 , відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах Клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_7 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні йому про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Докази, надані стороною захисту, щодо можливості постачання до єдиної енергетичної системи України (або для забезпечення потреб Запорізької АЕС) електроенергії, виробленої на окупованих територіях сонячними електростанціями зазначених вище підприємств, не доводять, що підозра повідомлена ОСОБА_7 є явно необгрунтованою, оскільки для аналізу наданої технічної документації та відповідних висновків необхідне залучення експерта.
Щодо можливості залучення спеціаліста детективом при проведенні огляду документів, комп`ютерних даних слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Частинами 1, 2 статті 71 КПК України встановлено:
1. Спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації, пояснення, довідки, висновки та інші документи під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.
У разі необхідності та за наявності підстав може бути залучено з іноземної держави, міжнародної організації як спеціаліста фахівця у галузі хімічної, біологічної, радіаційної, ядерної чи іншої зброї.
2. Спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання довідок, висновків та інших документів у випадках, передбачених пунктами 7, 8, 9 частини четвертої цієї статті.
Частиною 3 статті 237 КПК України встановлено, що для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.
Вказані положення закону дозволяють детективу залучати спеціаліста, який володіє необхідними спеціальними знаннями, для одержання допомоги при проведенні слідчих дій, в тому числі огляду документів, комп`ютерних даних. Допомога спеціаліста, відповідно до положень ч.1-2 ст. 71 та ст. 237 КПК України може бути не тільки технічною, а й з питань, які потребують спеціальних знань. 
За таких обставин, проведення огляду документів, комп'ютерних даних детективом за участі спеціаліста, в тому числі заступника директора Департаменту - начальника відділу методичного забезпечення державного нагляду (контролю) у галузі електроенергетики Департаменту державного нагляду у галузі електроенергетики Державної інспекції енергетичного нагляду України ОСОБА_27 , є правомірним і таким, що відповідає вимогам КПК України.
Слідчий суддя також відхиляє доводисторони захисту щодо очевидної недопустимості протоколу огляду від 10.09.2024, оскільки у ньому викладені висновки спеціаліста, які у розумінні абз. 2 ч. 1 ст. 298-1 КПК України не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а відтак не можуть підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачені ч. 1 ст. 91 КПК України, з огляду на таке.
Згідно положень ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини. При цьому їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Слідчий суддя на цій стадії може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Доводи захисників не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість доказів протоколу огляду від 10.09.2024, яким обгрунтовується повідомлена ОСОБА_7 підозра, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті, у випадку направлення у Кримінальному провадженні обвинувального акта щодо ОСОБА_7 до суду.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Так, у Клопотанні прокурором заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

1) Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду 
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на значний строк). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_7 можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду. 
Із матеріалів Клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив територію України 06.05.2024 на підставі документа НОМЕР_7. Інформація щодо його повернення в матеріалах Клопотання відсутня.
Разом з тим, ОСОБА_7 не прибув на виклики детективів НАБУ для участі у слідчих та процесуальних діях у Кримінальному провадженні 26.01.2026, 28.01.2026, 30.01.2026, куди його було викликано в порядку, передбаченому КПК України, а саме шляхом надіслання підозрюваному повісток про виклик засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем проживання на території України та вручення повісток про виклик житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання. Також додатково вказані повістки ОСОБА_7 залишено за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 в Україні, направлено на адреси електронної пошти та за допомогою месенджерів «WhatsАрp», «Viber», а також опубліковано на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора, НАБУ та засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Голос України - газета Верховної Ради України».
Разом з тим, стороні обвинувачення не надано жодних доказів неможливості особистого прибуття ОСОБА_7 на територію України для участі у процесуальних діях у Кримінальному провадженні, що виключає поважність причин такого неприбуття згідно положень ст. 138 КПК України.
Тобто, станом на день розгляду Клопотання, ОСОБА_7 , будучи підозрюваним в розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, порушив покладені на нього обов`язки, а саме прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб (п. 1 ч. 1 ст. 42 КПК України).
Постановами детектива НАБУ ОСОБА_6 (Т. 1 а. 119-123) оголошено в розшук та міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 .
З матеріалів Клопотання (листів сторони захисту ОСОБА_7 від 26.01.2026, 28.01.2026, 06.02.2026, 19.03.2026; письмових пояснень ОСОБА_7 від 13.04.2026 щодо Клопотання) вбачається, що ОСОБА_7 обізнаний про повідомлення йому про підозру у Кримінальному провадженні та здійснення щодо нього процесуальних дій, зокрема про розгляд Клопотання.
Згідно листа ОСОБА_7 від 26.01.2026 (Т. 1 а. 81) підозрюваний не переховується та є доступним для процесуальної комунікації. 
Відповідно до повідомлення захисника ОСОБА_7 (Т. 1 а. 95) виїзд ОСОБА_7 за межі України обумовлений виключно особистими та сімейними обставинами, не пов`язаний із Кримінальним провадженням.
Вказане згідно положень ст. 138 КПК України не є поважною причиною неприбуття підозрюваного на територію України для участі у процесуальних діях у Кримінальному провадженні.
Також згідно матеріалів Клопотання, у ОСОБА_7 та членів його родини наявні значні майнові активи, які здатні забезпечити подальше переховування останнього за кордоном. Разом з тим, враховуючи, що сім`я ОСОБА_7 проживає за кордоном, то у нього відсутні міцні соціальні зв`язки на території України.
Таким чином, наведені вище обставини у сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

2) Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
За фактами вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються НАБУ щодо виплат виробникам електроенергії з ВДЕ Національною поліцією за ініціативою групи компаній, підконтрольних, у тому числі ОСОБА_7 , зареєстровано кримінальне провадження, у межах якого задля спроби уникнення кримінальної відповідальності особи, які можуть бути причетні до вчинення даного злочину, провели контрольований аудит «заднім числом» та на його підставі експертизу, які нібито мали би підтвердити їх невинуватість.
Вказані обставини підтверджуються протоколом НСРД від 15.11.2023 відносно ОСОБА_14 (головний бухгалтер ТОВ «КД Енерджі», ПП «Нацпрод») - розмова бухгалтерів групи СЕС ОСОБА_14 та ОСОБА_28 за 30.10.2023 (Т. 5 а. 114-115): «На основанії висновку аудиторів слідчий отримає експертизу, яка зроблена на основанії висновка аудиторів.»… «Це, це ж ОСОБА_44, це ОСОБА_29 . Це ж вони там якісь партнери. Він оце єто, как його, сопровождает етот вопрос. І він подзвонив і сказав, що треба таке-то, таке-то. Ну, домовляйтеся»… «Ну договори, там акти. Бо, це одні кричать, що срочно до 31-го надо сделать и 15-им сентября датировать висновок. … То, я це пишу шефу, що висновок потрібен вереснем і до 04.11 повинен бути готовий»…«Он занимается этим вопросом и, если мы сделаем аудит вот этой выручки, подтверждение того, что мы отримали кошти за електроенергію від державного підприємства Гарантований покупець. Они с этим высновком сделают экспертизу. А экспертиза делается как? Они точь в точь переписывают всё. И у нас в криминальном провадженні є експертиза, що ми отримали кошти за згенеровану електроенергію в Україні від української компанії.»..«Нам нужна експертиза енергетиків, що ми працюємо в об`єднаній системі.»…«Да, да. Та хай пояснюють. Потому что, репутація ОСОБА_46. Ту репутацію ОСОБА_46, хай оплачує ОСОБА_45, а не за наш счьот».
Таким чином, у листопаді 2023 року обговорювався та узгоджувався зміст аудиторського звіту, який мав бути складений на виконання вказівок співучасників злочину минулими датами (13.09.2023), щодо економічного дослідження діяльності ТОВ «ВЕЗ», ТОВ «КД-2» та ПП «Нацпрод», що створило б видимість правомірної діяльності вказаних суб`єктів господарювання.
Відтак, існують достатні підстави вважати, що з метою спотворення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин у Кримінальному провадженні, ОСОБА_7 здатен використовувати не лише власні фінансові ресурси, але й ресурси підконтрольних, пов`язаних із ним суб`єктів господарювання, а також підприємств, що перебувають у сфері спільного з третіми особами контролю. Залучення таких ресурсів створює додаткові можливості для організації та фінансування виготовлення документів із недостовірними відомостями, впливу на осіб, які беруть участь у їх підготовці, а також забезпечення координації дій між залученими особами з метою надання таким документам формально законного вигляду.
Таким чином, прокурором доведено, що ОСОБА_7 , у тому числі через підконтрольних йому осіб, може вживати заходи щодо приховування чи спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування у Кримінальному провадженні, яке продовжується та не є завершеним.

Щодо ризиків 3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні та 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).
У свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Матеріалами Клопотання підтверджено наявність у співучасників вчиненого злочину зв`язків із посадовими особами органів державної влади, правоохоронних органів, а саме:
- згідно протоколу НСРД від 21.12.2023 відносно ОСОБА_30 (директор з комерційного обліку ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО») зафіксовано розмову від 23.10.2023 ОСОБА_31 : «С этим несинхроном расковыряли, как бы, сейчас нулимся. Тоже меня поставили. У вас, хоть, как бы, акционер, как бы, как это, жадный, как бы, но не настолько чтобы, как бы, заниматься.» - Співрозмовник: «Особливо до 4-го квартала, в 4 квартале мы эту херню всю прекратили. Мы там, ну, нихера уже, перестали начислять там.» - ОСОБА_31 : «Ну, у этих хватает мозгов, как бы, показывать данные, до сих пор. Ну там это самое, показывают, что они передают электроэнергию коллаборантам, ну этим - россиянам. Я уже в открытую говорю: «Ребята, вы понимаете, что это уголовный кодекс ?» - Співрозмовник: «Не, так мы по Мариуполю мы вообще очень быстро обрубили, то есть, там буквально, что-то апрель или май там.» - ОСОБА_31 : «Лишь был вопрос того, что ребята, как бы, у вас сейчас есть объект на оккупированной, а подключён к сетям, которые не контролируют ОСР, их контролируют россияне, и вы туда передаёте электрическую энергию. У вас не складывается в голове, как бы, то это, тупо, статья ?» - Співрозмовник: «Надо менять определение, понимаешь ? Мы ж тогда обращались в НКРЕ сразу, на самом деле. И мы говорили: «Друзья, решите, что-то с этими неконтролируемыми территориями». Почему они не могли принять решение где-то в министерстве? Что вот такые то территории, и список, и обновлять его. По ним неда вести никакие расчёты, ни с какими станциями. Вообще, даже с потребителями. Ни с кем.» - ОСОБА_31 : «Потому что в правительстве акционеры, понимаешь ? Ну, ровно потому, что был скандал с ОСОБА_50, вот ровно по этому. Потому что никто не принимает в правительстве решение, хотя есть полные полномочия.» - Співрозмовник: «Ну, вот видишь, нас всех обвиняют, оказалось, что ОСОБА_32 так по случаю, ха!» - ОСОБА_31 : «В провадження, вот, и Нацпол задаёт вопросы: «Почему вы нулите данные?» Не почему, как бы, вы платите зелёным ? Почему там, да? А почему вы ноль передаёте ? Понимаешь ? Чтоб понимать уровень, как бы, вообще, ну, как это сказать, полного коллапса госуправления ? Когда один заходит другому, как бы, ОСОБА_32 к ОСОБА_47 и просит, чтоб уголовное сделали по факту неоплат. Вместо того, чтоб разбираться с вопросом почему вообще не было принято об этом самом?» (Т. 4 а. 129 зворот-130).
- згідно протоколу огляду інформації від 26.03.2024, скопійованої із мобільного телефона ОСОБА_30 (месенджер Signal) зафіксовано листування від 23.11.2023 ОСОБА_34 та ОСОБА_30 , в якому ОСОБА_35 зазначає: «Я згоден, що ОСОБА_36 не давав прямої команди щось робити для себе, але він винен в тому що вся система так працює. Зараз Міністерство від нього отримало команду «Інспекцію на підтвердження часу початку несинхрону не пускати». Тобто є вплив на вертикаль цовв, які мали б це розрулювати» (Т. 4 а. 123 зворот);
- згідно протоколу додаткового огляду інформації від 01.07.2024 скопійованої із мобільного телефона ОСОБА_9 , вбачається листування щодо пропозиції окремими народними депутатами законопроєктів, які б зумовили створення реєстру об`єктів електроенергетики, що здійснюють виробництво електричної енергії, які знаходяться на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях та не працюють синхронно з ОЕС України, що викликало обурення ОСОБА_8 (чат у месенджері Telegram, учасниками якого, зокрема, були ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ). Зокрема, ОСОБА_8 03.09.2023 направляє посилання на проєкт закону «Про особливості діяльності з виробництва електроенергії на тимчасово окупованих територіях», який було внесено одним з депутатів: «ІНФОРМАЦІЯ_7» із супутнім повідомленням: Подивіться будь ласка що цей … написав. Дайте короткий коментар». На це ОСОБА_37 відповів: «Добрий день. Тексту поки нема, він подається як альтернативний з/проект. Буду відслідковувати». (Т. 2 а. 83). ОСОБА_8 своєю чергою переслав очевидно отримане раніше повідомлення: «Доброго дня. З відповіді ДП ОСОБА_48 очевидною є відповідальність НЕК Укренерго за цю ситуацію. Бездіяльність КМУ так само очевидна. У Вас наявний прихований конфлікт інтересів, але це в даному випадку скоріше не юридична а моральна категорія. Мій законопроект пропонує врегулювання цього питання. В ході обговорення це можна винести в публічну площину. Якось так. Гарного дня!», а також зазначив: «Написав мені цей …. Тому подивіться будь-ласка що він там подасть» (Т. 2 а. 83 зворот).
Крім того, з повідомлення ОСОБА_8 за 03.09.2023 «ІНФОРМАЦІЯ_8 Тут є всі прямі відповіді по наїздах на нас. Просто для того тримати єдину позицію», а також подальше направлення матеріалу із сформульованою публічною позицією: «Тут наша позиція по наїзду в тексті ІНФОРМАЦІЯ_9» (Т. 2 а. 83 зворот) вбачається, що вже після початку розслідування відповідних фактів НАБУ ОСОБА_8 вживав заходів, спрямованих на формування через засоби масової інформації вигідної для себе публічної позиції, зокрема щодо подання журналістських розслідувань як нібито «замовних», а також координував комунікацію з пов`язаними особами з метою дотримання узгодженої позиції.
У ході досудового розслідування зафіксовано факти пересилання технічним директором ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_38 для ОСОБА_9 копій запитів правоохоронних органів (СБУ, НПУ, НАБУ), журналістів, позовів стосовно діяльності СЕС на окупованій території України, а зі сторони ОСОБА_9 - пересилання проектів відповідей на них. Зокрема 23.08.2023 ОСОБА_39 переслав ОСОБА_9 копію запиту НАБУ від 21.08.2023 про надання інформації про дані відпуску електричної енергії в ОЕС України, в тому числі по ТОВ «КД Енерджі 2», яка контролювалася підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні, а 24.08.2023 ОСОБА_9 переслав ОСОБА_40 проект відповіді на вищевказаний запит.
У ході досудового розслідування детективами НАБУ на адресу керівника ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_41 направлявся лист від 22.05.2024 про виділення спеціалістів для роботи у комісії, завданням якої буде встановлення дати початку несинхронної роботи окремих підстанцій і ліній електропередачі операторів систем розподілу, які знаходяться на окупованих територіях, з ОЕС України. 
У ході проведення обшуку у рамках іншого кримінального провадження за № 52025000000000472 від 21.08.2025 за місцем проведення конспіративних зустрічей учасників злочинної організації у так званій операції «ІНФОРМАЦІЯ_10» виявлено вищевказаний лист НАБУ від 22.05.2024, адресований ПАТ «Запоріжжяобленерго» про виділення спеціалістів.
Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення у Кримінальному провадженні, будучи обізнаними про заплановані детективами НАБУ процесуальні дії, зверталися до учасників злочинної організації, які мали вплив на Міністерство енергетики України та інші підприємства паливно-енергетичного комплексу, з метою перешкоджання у виконанні співробітниками НАБУ завдань кримінального провадження. 
Таким чином, враховуючи роль ОСОБА_7 у координації дій інших учасників, зокрема ієрархічно пов`язаних із ним осіб, та формуванні їхньої поведінки, зважаючи на обґрунтованість підстав вважати про наявність у підозрюваного та інших співучасників зв`язків серед службових осіб органів державної влади, працівників правоохоронних органів, беручи до уваги роль ОСОБА_7 у вчинюваному кримінальному правопорушенні, ОСОБА_7 , використовуючи свої зв`язки, авторитет, приязні стосунки з такими особами, інший незаконний вплив (шантаж, підкуп, погрози), безпосередньо або опосередковано через інших осіб може впливати на свідків/інших підозрюваних/експертів, спеціалістів у Кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань/відмови від дачі показань задля уникнення/мінімізації можливої кримінальної відповідальності. 
Крім того, ОСОБА_7 , використовуючи вказані зв`язки, також має можливість прямо або опосередковано вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання Кримінальному провадженню.
За такого, слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо оголошення підозрюваного у міжнародний розшук. 
Постановами детектива НАБУ ОСОБА_6 від 12.02.2026 (Т. 1 а. 119-123) оголошено в розшук та міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 .
Сторона захисту зазначає, що постанови про оголошення у міжнародний розшук від 12.02.2026 прийнято з порушенням вимог ч. 1 ст. 281 КПК України ( ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, що виключає правомірність його оголошення у розшук; у матеріалах Кримінального провадження відсутні докази, що ОСОБА_7 викликався до детектива в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України, і що останній не прибув на вказаний виклик без поважних причин).
Слідчий суддя відхиляє вказані доводи з огляду на таке.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.
Аналіз зазначеної норми процесуального закону дає підстави зробити висновок, що оголошення у розшук підозрюваного здійснюється у разі якщо він не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, за умови його належного повідомлення про такий виклик, і наявності однієї з наступних умов:
1) якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме; 
2) підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України; 
3) підозрюваний виїхав та/або перебуває  за межами України.
При цьому, термін «місцезнаходження» згадується тільки у першій умові.
Абзацем 2 ч. 1 ст. 281 КПК України передбачено, що до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.
Таким чином системний аналіз положень ч.1 ст.218 КПК України дає підстави зробити висновок, що слідчий/прокурор повинен вжити заходів щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного до оголошення його у розшук у разі, якщо місце знаходження підозрюваного на неокупованій території Україні невідомо. А у разі, якщо підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України, прокурор/слідчий таких заходів вживати не зобов`язані.
Такий висновок цілком логічно співвідноситься з можливостями слідчого/прокурора встановлювати місцезнаходження підозрюваного шляхом проведення слідчих (розшукових) дій на неокупованій територій Україні і відсутності таких можливостей на тимчасово окупованій території України або за її межами до оголошення підозрюваного у міжнародний або міждержавний розшук.
Як вбачається зі змісту постанови про міжнародний розшук та наданих доказів (т.1 а.158), 06.05.2024 ОСОБА_7 перетнув державний кордон України в бік Польщі, після цього до України не повертався, тобто перебував на час винесення постанови про оголошення його в міжнародний розшук та на даний час за межами України.
За обґрунтування наведеного вище слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України. За такого, у разі наявності відповідних підстав, його може бути оголошено у розшук.
Згідно матеріалів Клопотання, повістки про виклик ОСОБА_7 до НАБУ на 26.01.2026, 28.01.2026, 30.01.2026 вручались шляхом їх надіслання разом із Повідомленням про підозру поштою за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 в Україні, відправлення у месенджерах телефону, вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи та направлення на електронну пошту підозрюваного. Також додатково вказані повістки ОСОБА_7 залишено за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 в Україні, опубліковано на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора, НАБУ та засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Голос України - газета Верховної Ради України».
У разі наявності в Україні у підозрюваного зареєстрованого місця проживання в Україні і факт його тимчасового (навіть тривалого) перебування/проживання за кордоном, повістки про виклик вручаються в порядку, визначеному ч.2 ст.135 КПК України (обґрунтування наведене вище).
У матеріалах Клопотання відсутні докази того, що на момент направлення вказаних повісток у органу досудового розслідування була наявна інформація про взяття ОСОБА_7 на постійний консульський облік та реєстрацію ним в порядку взяття на постійний консульський облік місця проживання за кордоном.
Зазначене вказує на відсутність у органу досудового розслідування підстав для вручення ОСОБА_7 повісток про виклик у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України, а за такого ОСОБА_7 належно повідомлений про його виклики до НАБУ на 26.01.2026, 28.01.2026, 30.01.2026.
Разом з тим, згідно листа ОСОБА_7 від 26.01.2026 (Т. 1 а. 81) він отримав повістку про його виклик до НАБУ на 26.01.2026. Враховуючи, що всі 3 повістки (на 26.01.2026, 28.01.2026, 30.01.2026) відправлялись одночасно, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 обізнаний про його виклик до НАБУ на вказані дати, зокрема на 26.01.2026, для проведення слідчих дій.
На зазначений виклик підозрюваний без поважних причин до НАБУ не з`явився.
За такого, оголошення міжнародного розшуку (як одного з видів розшуку) підозрюваного ОСОБА_7 відповідає положенням ч. 1 ст. 281 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення та видів розшуку, однак в окремих статтях містяться словосполучення «міждержавний розшук» (п. 20-1 Перехідних положень КПК України), «міжнародний розшук» (ч. 5 ст. 139, ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 297-1, п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України). При цьому, юридична практика виділяє три види розшуку: державний, міждержавний, міжнародний.
Поняття «міжнародний розшук» також у законодавстві відсутнє.
З метою визначення вказаного поняття слід звернутися до Академічного тлумачного словника Української мови.
Відповідно до Академічного тлумачного словника Української мови, розшук (юр.) - це система слідчих та оперативних заходів щодо виявлення злочинця, який зник, викраденого майна і т. ін.; міжнародний - це той, у якому беруть участь представники різних країн, народів.
Таким чином, аналіз положень ч. 1 ст. 281 КПК України в сукупності із зазначеним визначенням поняття «міжнародний розшук» дає підстави зробити висновок, що міжнародний розшук - це система слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на виявлення зниклого підозрюваного саме за межами України.
Частина 3 ст. 281 КПК України передбачає, що у подальшому оголошений розшук здійснюється за відповідним доручення, але поняття «здійснення розшуку» не є тотожним поняттю «оголошення розшуку» за змістом статті 281 КПК України. Розшук здійснюється після його оголошення, при чому здійснення розшуку стосується вирішення організаційних питань, які вирішуються після його оголошення. 
Наведене вище дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
Інші доводи, зазначені захисниками, не спростовують наведеного вище висновку слідчого судді про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 за його відсутності.
З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у Клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний покинув територію України та оголошений у міжнародний розшук, то слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 за його відсутності.
При цьому, ОСОБА_7 був обізнаний про дату, час та місце розгляду Клопотання, на електронну пошту суду направляв свою письмову позицію з приводу Клопотання. Крім того, інтереси підозрюваного ОСОБА_7 при розгляді даного Клопотання представляли захисники - адвокати  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто, вимог ст. 193 КПК України дотримано.
Аналіз положень ч. 6 ст. 193 КПК України дає підстави зробити висновок, що у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).
За такого, Клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_42