Справа № 159/1656/26
Провадження № 2/159/1580/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину -,
ВСТАНОВИВ:
19.03.2025 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2024 року з відповідча на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, крім того вважає, що відповідач має достатню фінансову можливість щодо сплати аліментів, тому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісяця.
Відповідач повідомлений за адресою реєстрації місця проживання поштовим відправленням R067135822814 відзиву суду не надав.
Як зазначено в п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру є малозначними справами. Як зазначено в п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються зокрема малозначні справи. За приписами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України для можливості розгляду в порядку спрощеного позовного провадження зроблено виняток із сімейних спорів, таких як спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Верховний суд у Постанові від 17 квітня 2024 року, справа № 303/4331/23 посилаючись на п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України вказав, що зменшення розміру аліментів є справою, що виникає із сімейних правовідносин, тому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.
ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» внесені зміни у ЦПК, а саме п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України викладено в редакції, що справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру є малозначними справами. Вказані зміни набули чинності 19.07.2024р.
Отже з урахуванням наведених приписів суд розглянув справу як малозначну, в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивач в обґрунтування збільшення розміру аліментів посилається на те, що на день звернення до суду із даним позовом розмір стягуваних з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на сьогодні не є достатнім для забезпечення необхідного рівня життя дитини, а відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж було визначено раніше.
Як вбачається з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2024 року №159/574/24, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. При тому суд при визначенні розміру аліментів враховував матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законодавством, а також обов`язок матері та батька рівною мірою утримувати дітей.
Підстава для індексації розміру аліментів передбачена ч.2 ст.184 СК України.
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження№ 61-2698св21).
Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Судом у цій справі встановлено, що позивач як на підставу для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2024 року, покликалася на те, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, оскільки зросли витрати у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищився прожитковий рівень на дитину відповідного віку.
Разом з тим, позивач на підтвердження обставини щодо зміни (погіршення) матеріального стану належних і допустимих доказів не надала. Крім того, позивач не надала суду також доказів щодо покращення матеріального стану відповідача, що у розглядуваному випадку згідно з положеннями ст. 192 СК України не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який автоматично збільшується у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не довела та не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували погіршення її матеріального стану або покращення матеріального стану відповідача після ухвалення рішення суду відповідно до якого стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки, що у даному випадку є підставою для відмови у пред`явленому нею позові.
Аналогічного висновку дійшов Волинський апеляційний суд Постановою від 30 квітня 2025 року, справа № 159/660/25 скасовуючи рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 235, 258, 259 ЦПК України, ст.192 СК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 

Головуючий:	О. Г. ШИШИЛІН