Справа № 724/456/26 	
Провадження № 2/724/417/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 травня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.
за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.
сторін:
представника позивача Кусмарцева М.О.
позивача ОСОБА_1  
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Хотині, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кусмарцев Максим Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кусмарцев Максим Олександрович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 11.11.2020 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , про що вчинено актовий запис № 1354 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
Від шлюбу народилась донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26.05.2023 року шлюб між сторонами розірвано.
10.12.2024 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 1367. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 ».
В період шлюбу з відповідачем, під час окремого проживання, з березня 2022 року останній будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, участі у вихованні та розвитку дитини не приймав, станом здоров`я та фізичним і духовним вихованням не цікавився.
За судовим наказом Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28.04.2023 року з ОСОБА_2 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Судовий наказ пред`явлено до виконання та станом на 08.12.2025 року утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 25336,35грн.
У зв`язку з тривалою несплатою аліментів на утримання малолітньої дитини, за заявою позивача 22.10.2025 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025263020000874.
Починаючи з березня 2022 року позивачка з відповідачем не спілкувались, і участі у вихованні та утриманні дитини він не приймав, життям та здоров`ям не цікавився. Відповідач дитину не бачив, з нею не спілкувався, за місцем проживання не відвідував, будь-якої матеріальної допомоги не надавав, не приймав участі у вихованні дитини.
Висновком органу опіки та піклування від 27.01.2025 року та рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 7.01.2025 року № 34/2 встановлено, що батько дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє своєї доньки.
Відповідно до довідки КНКП «Міська дитяча поліклініка» Чернівецької міської ради від 21.10.2025р. № 9, при зверненні за медичною допомогою та на профілактичні огляди з народження дитину супроводжувала мати – ОСОБА_1 .
Згідно з характеристикою закладу дошкільної освіти комбінованого типу № 32 «Світоч» Чернівецької міської ради, мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню доньки, натомість біологічний батько ніколи не цікавився своєю дитиною, її розвитком, вихованням, не оплачував харчування дитини та освітні послуги, не забезпечував необхідними матеріалами, інвентарем, посібниками та жодного разу не приходив у дитячий садок.
За інформацією Хотинського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08.12.2025р. № 22427, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 71950007 станом на грудень 2025 року становить 25336,35грн.
Постановами Хотинського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026р. було встановлено тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, у праві полювання, користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю. А також встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників та Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відкриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 164 КК України.
ОСОБА_2 був повідомлений про розгляду питання щодо позбавлення його батьківських прав у службі у справах дітей Чернівецької міської ради, належним чином запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини 12.11.2025р., 17.12.2025р., 14.01.2026р., проте жодного разу на засідання не з`явився, ігнорував прохання працівників служби письмово висловити свою думку щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки та надалі не відповідав не телефонні дзвінки працівників, що свідчить про байдуже ставлення до виховання доньки та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.
Зазначене питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.01.2026р., де прийнято рішення про надання до суду висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи викладене, позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Хотинського районного суду від 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 17 березня 2026 року о 10:00 годині та у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 06 квітня 2026 року на 10:00 годину.
Ухвалою Хотинського районного суду від 06 квітня 2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 квітня 2026 року о 10:00 годині. 
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свою позовну заяву, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки, зазначила, що ОСОБА_2 з кінця 2021 року жодного разу не бачив свою доньку, не цікавиться її здоров`ям, не був присутнім на її хрещенні. Не заперечує, щодо проти ухвалення заочного рішення.
Представник позивача – адвокат Кусмарцев М.О., позов підтримав, провив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, про розгляд справи за його відсутністю, зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідач  ОСОБА_2 у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини встановлені судом.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідка, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1   (а.с. 8).

Згідно копії рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26.05.2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , розірвано (а.с. 8 зворот -11).
Судовим наказом Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28.04.2023 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 22.11.2023 року, ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.13).
10.12.2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 укладено шлюб, про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 1367 (а.с.14).
Згідно заяви від 11.02.2026 року, засвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., ОСОБА_1 надано згоду на усиновлення доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 . (а.с. 14 зворот, 15).
Згідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка» № 9 від 21.10.2025р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку. При звернення за медичною допомогою та на профілактичні огляди з народження дитину супроводжувала мати – ОСОБА_1 . Мати рекомендації лікаря виконує в повному обсязі (а.с. 16).
За змістом характеристики закладу дошкільної освіти № 32 «Світоч» м. Чернівці, на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдяки матері – ОСОБА_10 та її чоловіку ОСОБА_11 , дитина уважна, старанна, працелюбна, легко засвоює весь обсяг необхідної для її віку інформації, життєво важливі уміння і навички. Біологічний батько ніколи не цікавився своєю дитиною, її розвитком, вихованням, за харчування та освітні послуги ніколи не сплачував, ніколи не забезпечував необхідними матеріалами, атрибутикою, спортивним інвентарем, посібниками. Ніколи не приходив у дитячий садок. (а.с. 17).
Згідно роз`яснень та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданих 08.12.2025р. Хотинським відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 27.04.2023 по 01.12.2025рр. становить 25336,35 грн. (а.с.17 зворот - 19).
Постановою державного виконавця Хотинського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026 року, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 717/734/23, виданого 28.04.2023 року (а.с.21,22).
Постановою державного виконавця Хотинського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026 року, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 717/734/23, виданого 28.04.2023 року (а.с.23,24).
Постановою державного виконавця Хотинського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026 року, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 717/734/23, виданого 28.04.2023 року (а.с.25,26).
Постановою державного виконавця Хотинського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026 року, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 717/734/23, виданого 28.04.2023 року (а.с.26 зворот, 27).
Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025263020000874 за заявою ОСОБА_1 від 22.10.2025р. внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення правопорушення. Правова кваліфікація правопорушення - ч. 1 ст. 164 КК України (а.с. 28).
Актом обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2025р. проведено обстеження житлово-побутових умов дитини за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що за адресою фактично проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Для виховання та розвитку дитини створено належні умови. Ельвіра забезпечена окремою кімнатою, спальним місцем, шафою для зберігання особистих речей. Є запас продуктів та свіжа їжа домашнього приготування (а.с. 29).
Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міського ради висновком від 27.01.2026р. з метою соціального захисту інтересів малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловлено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.29 зворот – 32).
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні 29.04.2026 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, пояснила суду, що з позивачкою та відповідачем родинних зв`язків не має, є сусідкою батьків позивачки. Батька дитини бачила два рази з народження дитини. Фінансово допомагав чи ні не знає. До дитини ніколи не приїжджав, коли ОСОБА_13 жила з дитиною в селі, свідок бачила його 2 рази. Ми приходили на Святий вечір – 7 січня, він до нас не говорив. З дитиною вона його ніколи не бачила. ОСОБА_13 проживала в с. Росошани до 2024 року, ОСОБА_14 не проживав з нею там. ОСОБА_15 в них не було, але вона знала, що то чоловік ОСОБА_13 . Певний період ОСОБА_13 жила м. Чернівці, бо навчалась там, не знає з якого року, потім приїхала з хлопцем, сказали, що то її майбутній чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_1 родилась дитинка, ОСОБА_16 проживала сама, ОСОБА_14 не проживав, не знає чому. Зі слів матері знає, що не надає допомогу, ніколи не бачила, щоб приїжджав , щось приносив.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 29.04.2026 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, пояснила суду, що є хрещеною матір`ю дитині позивачки. Батька дитини не бачила, з ним не спілкувалась. Дівчинка росте без його участі, без його виховання, фінансової підтримки. Батько не знає чим ця дитина дихає, про що мріє, що їсть, як живе. В день хрестин, мама сиділа сама з дитинкою на руках, несправедливо було вчинено з його сторони. Вони зустрічаються з позивачкою, дружать, їх донька ОСОБА_18 спілкується з ОСОБА_19 . За весь час вона не чула, що батько давав якусь допомогу цій дитині. Їй це відомо зі слів матері – позивачки. Свідок показала, що вона відвідує родину позивачки, ОСОБА_14 там ніколи не бачила. У дитинки було день народження в понеділок ІНФОРМАЦІЯ_6 , ані подарунків, ані привітань від нього, нічого. Дитина по факту його не знає. За місцем проживання ОСОБА_13 вони зустрічаються десь раз-два в місяць, можуть погуляти й в парку, попити кави. Свідок зі слів матері може сказати, що батько не піклується про дитину, не допомагає. 
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні 29.04.2026 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, пояснила суду, що з ОСОБА_13 проживає в одному будинку, вона в них нянькою працювала. Десь в 2023-2024 році, дитині 3 роки було. ОСОБА_14 не знає, ніколи його не бачила, знає, що він батько дитини цієї. Дитина ніколи це ім`я не називала, не знала свого батька, він ніколи не з`являвся. Коли з`явився ОСОБА_21 – нинішній чоловік ОСОБА_13 , мала полюбила його, він полюбив її. Свідок ніколи не чула від позивачки, щоб батько вітав дитину з днем народження, передавав подарунки якісь. ОСОБА_13 працює в лікарні медсестрою, один день працює, два дома, вона часто користувалась послугами свідка, які няні, десь днів 10 у місяць, бувало, що й ночувати свідок лишалась, вона для дитини як бабулечка. Дитина ніколи не питала про батька. І свідок не бачила такого, щоб батько цікавився життям дитини, духовним, фізичним розвитком, спілкувався.

Застосовані норми права.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Згідно з ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного  кримінального правопорушення  щодо дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Відповідно до ч. ч. 1 – 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її виховані, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти, у контексті позбавлення батьківських прав на дитину, вбачається, що це несе у собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід слід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
У постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20, провадження № 61-2701св24, Верховний Суд вказав, що «…сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі,якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини».
Верховний Суд наголошує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків (постанови Верховного Суду від 06 жовтня2021 року у справі № 320/5094/19, від 22 листопада 2023 року у справі № 320/4384/18, від 07 березня 2024 року у справі № 947/7448/22, від 01 серпня 2024 року у справі № 366/52/21).
Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23).
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також, що створило загрозу життю дитини.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, має оціночний характер, залежить від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та інші).
У наданому до суду висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 34/2 від 27.01.2026р., зазначено, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд питання щодо позбавлення його батьківських прав, належним чином запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини 12.11.2025р., 17.12.2025р., 14.01.2026р., проте жодного разу на зазначені засідання не з`явився, ігнорував прохання працівників служби письмово висловити свою думку щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 та надалі не відповідав на телефонні дзвінки працівників, що свідчить про байдуже ставлення до виховання доньки та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому, з метою соціального захисту інтересів малолітньої ОСОБА_19 , виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. 
У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої переважають над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.
У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батьків спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Обставини цієї справи свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків протягом тривалого періоду, що негативно вплинуло на уявлення дитини про батька: дитина батька не знає, ніколи не згадує про нього, на ім`я не називає.
Суд враховує, що відповідач після відкриття провадження у справі не змінив своєї поведінки та не виявляє бажання брати участь у вихованні та утриманні дитини, що свідчить про відсутність бажання відновити та підтримувати спілкування з донькою.
Суд вважає, що в даному випадку висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим і відповідає інтересам дитини.
Зважаючи на характер поведінки, відсутність свідомого бажання батька брати участь у житті дитини, суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини.
Відповідач не надав суду жодного доказу, який би стверджував про його бажання та прагнення брати участь у вихованні дитини, вчинення ним будь-яких дій з метою спілкування з дитиною та наміру брати участь у вихованні доньки, а також наявності перешкод у виконанні його батьківських обов`язків. 
Надані позивачкою в обґрунтування позовних вимог докази суд вважає достатніми та переконливими для застосування до відповідача такої крайньої міри впливу, як позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180, 181, 182, 184, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кусмарцев Максим Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських – задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна гривня) гривень 20 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Хотинським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, адреса місцезнаходження: площа Центральна, 1, м. Чернівці, ЄДРПОУ 04062216.

Повне рішення складено 22 травня 2026 року. 
Суддя: 	Сергій Миколайович СКРИПНИК