Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 	справа № 580/2604/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі – В/Ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2023 по 07.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2023 по 07.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у зв`язку з отриманням бойових поранень пов`язаних із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні за період з 13.03.2023 до 07.06.2023, однак відповідач не нарахував та не виплатив таку допомогу.
Ухвалою від 20 березня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відзив на позов від відповідача до суду не надходив.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що у період з 21.04.2022 до 11.08.2023 позивач проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_2 , що підтверджується відомостями військового квитка серія НОМЕР_3 та витягом із наказу командира В/Ч НОМЕР_2 від 11.08.2023 № 223.
19.11.2022 позивач отримав поранення, що підтверджується відомостями картки первинної медичної допомоги (форма 100).
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2023 № 500 – 19.11.2022 року, в результаті ведення бойових дій отримав термічні опіки обличчя, голови, нижніх та верхніх кінцівок 1-Нет до 15% поверхні. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме: виконуючи бойове завдання з районі 1. Горське, Донецької області, під час відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення военного стану в Україні» та Захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України №71/2022 від 24.02.2022 року «Про використания Збройних Сил України та інших військових формувань». Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушения, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного чи токсичного сп`яніння. Під час поранення перебував в засобах індивідуального захисту. Поранения, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Згідно з довідкою КНП «Перша Черкаська міська лікарня» від 25.01.2023 № 8/2 (діагноз: T29.2 Опік полум`ям голови, кистей, правої нижньої кінцівки ПА-ПБ ст на загальні площі 12% п.т. Класифікована як тяжка травма. Травма ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних діб.
Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у МКЦ Східного регіону В/Ч НОМЕР_4 у період з 13.03.2023 до 07.06.2023, що підтверджується виписним епікризом № 2009 від 07.06.2023 (діагноз: Наслідки мінно-вибухової травми, опіку полум`ям ПАБ 12% обличчя, обох кистей, правої нижньої кінцівки).
У відповідь на звернення представника позивача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 тис. грн розмірі згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування: на стаціонарному лікуванні з 13.03.2023 до 07.06.2023, листом від 14.12.2025 № 949/11863 В/Ч НОМЕР_1 направила витяг із наказу командира В/Ч НОМЕР_2 від 11.08.2023 № 223
Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2023 по 07.06.2023 позивач вважає протиправною, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі – Порядок № 260), відповідно до п. 2 якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. 
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Зміст вказаних норм дає підстави для висновку про те, що військовослужбовці Збройних Сил України за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат. При цьому, розмір грошового забезпечення встановлюється Кабінетом Міністрів України, а Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно абз. 4 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за постановою ВЛК.
Як встановив вище суд, 19.11.2022 позивач отримав поранення, що підтверджується відомостями картки первинної медичної допомоги (форма 100).
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2023 № 500 – 19.11.2022 року, в результаті ведення бойових дій отримав термічні опіки обличчя, голови, нижніх та верхніх кінцівок 1-Нет до 15% поверхні. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме: виконуючи бойове завдання з районі 1. Горське, Донецької області, під час відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення военного стану в Україні» та Захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України №71/2022 від 24.02.2022 року «Про використания Збройних Сил України та інших військових формувань». Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушения, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного чи токсичного сп`яніння. Під час поранення перебував в засобах індивідуального захисту. Поранения, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Згідно з довідкою КНП «Перша Черкаська міська лікарня» від 25.01.2023 № 8/2 (діагноз: T29.2 Опік полум`ям голови, кистей, правої нижньої кінцівки ПА-ПБ ст на загальні площі 12% п.т. Класифікована як тяжка травма. Травма ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних діб.
Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у МКЦ Східного регіону В/Ч НОМЕР_4 у період з 13.03.2023 до 07.06.2023, що підтверджується виписним епікризом № 2009 від 07.06.2023 (діагноз: Наслідки мінно-вибухової травми, опіку полум`ям ПАБ 12% обличчя, обох кистей, правої нижньої кінцівки).
Аналіз обставин поранення, відображеного у довідці про обставини травми у зіставленні із діагнозом, зазначеним у виписному епікризі позивача вказують на те, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 13.03.2023 до 07.06.2023 зумовлене отриманим ним поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку із чим, на переконання суду, за вказаний період позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн.
Суд встановив, що у матеріалах справи відсутні докази нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за період з 13.03.2023 до 07.06.2023. У свою чергу, відповідач не заперечує обставини не здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за вказаний період. 
Підсумовуючи наведене, бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 13.03.2023 до 07.06.2023 суд визнає протиправною.
Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 13.03.2023 до 07.06.2023.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2023 до 07.06.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2023 до 07.06.2023.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 19.05.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК