Справа № 591/7027/25 Провадження № 3/591/2021/25	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Шевченка С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 20 червня 2025 року об 11 год 04 хв в м. Суми по вул. Харківська, 2/2, керував транспортним засобом – автомобілем Renault Duster, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager» 6820, показник 0,29% проміле, з результатами не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі КНП СОР ОКМЦСНЗ, в якому в подальшому відмовився від огляду, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За цим фактом 20 червня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367455. 
В одному із судових засідань  ОСОБА_1 провину не визнав, зазначивши, що дійсно за наведених обставин їхав в наведеному автомобілі, не заперечив тих обставин, що дійсно на місці пройшов огляд для визначення стану сп`яніння, не погодився з ним, побажав пройти огляд в медичному закладі, по приїзду до якого не відмовлявся проходити огляд, а просив зачекати його захисника, що було проігноровано правоохоронцями та не вірно розцінено ними як відмова від огляду.
Згідно позиції сторони захисту, в діях  ОСОБА_1 відсутній склад наведеного адміністративного правопорушення, оскільки при складанні протоколу, проведенні огляду та оформленні матеріалів, працівниками поліції допущено ряд порушень.
Разом з тим, пояснення  ОСОБА_1 та сторони захисту, суд вважає обраним способом захисту та такими, що надані ним з метою уникнення відповідальності, оскільки вони є непослідовними, нелогічними та спростовуються іншими доказами у справі, підстави для недовіри яким не були наведені, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367455, складеним відносно ОСОБА_1 від 20 червня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- висновком алкотестеру «Драгер», результат якого склав 0,29 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5); 
- довідкою УПП в Сумській області від 23 червня 2025 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції»,  ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 15.12.2000 (а.с. 7);
- відеозаписом.
Підстави для недовіри вказаним доказам суду не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено керування водієм  ОСОБА_1 автомобілем за наведених обставин, а також підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.
До того ж, з дослідженого відеозапису слідує, що зупинка водія ОСОБА_1 відбулась об 11.04 год., після чого та після спілкування з водієм відбулось проведення його огляду на місці, з яким він не погодився, а приблизно об 11.21 год. працівники поліції разом з водієм прибули до медичного закладу.
При прибутті до медичного закладу, ОСОБА_1 почав вимагати присутності захисника при проведенні огляду та в категоричній формі відмовлявся приймати участь в будь-яких процесуальних діях без участі захисника.
При цьому, на переконання суду, дії водія ОСОБА_1 , його поведінка та характер його висловлень свідчать саме про спробу затягування процесу, в спосіб зловживання правом на захист, що вірно було розцінено працівниками поліції як відмову від проходження огляду.
Це вбачається з того, що працівники поліції при прибутті до медичного закладу впродовж тривалого часу надавали ОСОБА_1 можливість скористатись правовою допомогою та неодноразово з`ясовували у нього час, коли прибуде захисник, на що отримували неконкретні пояснення в грубій формі, в тому числі наступного змісту «скільки треба, стільки і будете чекати», а також зазначав про «дві години очікування», що вочевидь виходить за межі часу, який встановлений нормативно-правовими актами для проведення огляду з моменту виявлення водія з ознаками сп`яніння, а приблизно об 11.43 год., після чергової спроби роз`яснення процедури зі сторони правоохоронців та часу прибуття захисника, ОСОБА_1 зазначив: «тоді пошли ви на …» і о 12.15 год було на нього складено протокол.
Після цього, приблизно о12.53 год. (майже через дві години після зупинки ОСОБА_1 ) до медичного закладу прибув перший адвокат, а о 13.04 год. при був другий адвокат.
Наведене, цілком очевидно доводить те, що у ОСОБА_1 не було об`єктивних перешкод для повідомлення працівників поліції про час прибуття захисника, як і не було доведено суду наявності у когось із захисників перешкод для невідкладного прибуття їх на місце без зайвого зволікання та без затягування процесу, що підтверджує зловживання ОСОБА_1 своїми правами.
Крім цього, в контексті оцінки поведінки водія на предмет уникнення від проходження огляду, суд не може не зважити і на той факт, що на території медичного закладу, в денний час, в присутності працівників поліції, ОСОБА_1 почав справляти природні потреби, не дивлячись та не реагуючи на попередження правоохоронців про неприпустимість таких дій, а також про те, що при проведенні огляду в медичному закладі не виключена можливість здачі аналізів (передчасне справляння таких потреб, цілком очевидно могло призвести до перешкод в цьому).
Серед іншого, слід зауважити і про те, що ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, два окремих склади адміністративного правопорушення – керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення такого стану.
Зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я.
У випадку ж відмови особи проходити медичний огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі (після незгоди з висновком алкотесту «Драгер»), в діях особи виключається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому на думку суду вірно відносно  ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол саме за порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння.
Той факт, що  ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не звільняє його від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до відповідного висновку суд відноситься критично, з огляду на те, що він був проведений вже після описаних вище подій, шляхом самостійного звернення особи до медичної установи та після спливу двох годин з моменту зупинки водія (о 13.40 год.) та факт перебування в тверезому стані жодним чином не виключає в діях особи ознак адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, саме за вимогою поліцейського. 
Заперечення сторони захисту щодо можливих порушень чи суперечностей зі сторони працівників поліції жодним чином не спростовують встановлених результатів огляду або сумнівів в них, тому не можуть слугувати підставою для закриття провадження в справі. 
Крім цього, присутність свідків при проведенні огляду для визначення стану сп`яніння (частиною якого є і зафіксована відмова водія від його проходження) не є обов`язковою, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки проводився відеозапис.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суду не зазначено.
Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, суду не наведено, тому факт скоєння  ОСОБА_1 цього правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом автомобілем Renault Duster, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Харківська, 2/2 та, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, відповідно до встановленого порядку (після незгоди з висновком приладу на місці), відмовився.
Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу винного, вважає за необхідне накласти на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності, необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок (р/р UA908999980313111256000026001; отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя         О.В. Сибільов