ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
01.06.2026  	Справа №607/3816/26 Провадження №2/607/3477/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
І. Описова частина

1. Стислий виклад позиції позивача
Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі за текстом – АТ «Універсал Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2024 АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг б/н (далі за текстом – Договір). 
За умовами Договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок з видачею кредитної картки «Monobank».
Інші умови Договору:
- розмір кредитного ліміту: 8000 грн; 
- строк кредитування 25 років за правом автоматичного продовження;
- пільгова процентна ставка: 0,00001% річних;
- базова відсоткова ставка: 3,1% на місяць;
- збільшена відсоткова ставка: 6,2% на місяць.
Позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. 
Відповідач покладені Договором зобов`язання належним чином не виконує, унаслідок чого станом на 04.01.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 19808,41 грн, а саме: заборгованість за кредитом – 16305,09 грн; пеня – 3503,32 грн.
Позивач просить достроково стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав.

3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
24.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні
01.06.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. не з`явився. Разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 
01.06.2026 у судове засідання відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
12.06.2024 АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг б/н, невід`ємними частинами якого є Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, Умови і правилами надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту.
Заяву підписано цифровим власноручним підписом відповідача на екрані власного смартфону у мобільному додатку «Monobank».
Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 4 Анкети-заяви).
Невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення клієнта до Договору, з підписанням якого в мобільному застосунку Договір набуває чинність (п. 5 Анкети-заяви).
Підписанням запевнення Договору про надання банківських послуг «Monobank» відповідач підтвердив, що інформація про заплановану до отримання клієнтом фінансову послугу, вартість цієї послуги та інша інформація, передбачена до надання, у тому числі Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про платіжні послуги», йому надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку.
Згідно з п. 3 Запевнення відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Кредитні кошти надаються клієнту у вигляді Суми кредитного ліміту на споживчі потреби на Платіжній картці клієнта, яка відкрита у Банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг (Розділ 3 Паспорта споживчого кредиту).
Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 25 років за правом автоматичного продовження (Розділ 3 Паспорта споживчого кредиту).
Пільгова процентна ставка: 0,00001% Базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2% річних) (Розділ 4 Паспорта споживчого кредиту).
Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): - від 1 до 30 днів: Штраф у розмірі 50 грн; - від 31 до 90 днів: Штраф у розмірі 100 грн; - від 91 до 120* (210) днів: Штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних (Розділ 6 Паспорта споживчого кредиту).
Згідно з довідкою 04.01.2026 на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (банківський рахунок НОМЕР_2 .
Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту від 04.01.2026 ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг від 12.06.2024 за карткою № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт 8000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.06.2024 станом на 04.01.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 19808,41 грн, а саме: тіло кредиту – 16305,09 грн; пеня – 3503,32 грн.
З виписки про рух коштів по картці від 04.01.2026 встановлено, що позивач надав у користування відповідача кошти у сумі 8000 грн.

2. Норми права, які застосував суд
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом – Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд
Суд встановив, що сторони згідно з вимогами викладених вище положень закону уклали в електронній формі договір про надання банківських послуг б/н від 12.06.2024. Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та договір підписано сторонами, у тому числі відповідачем електронним підписом за допомогою відкритого ключа.
Відтак у сторін Договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Позивач довів суду, що у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.
З наданої суду виписки по рахунку відповідача за період з 12.06.2024 до 01.01.2026 встановлено, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. Відповідач неодноразово користувався послугою переведення витрат у розстрочку, внаслідок чого раніше використаний кредитний ліміт ставав доступним для повторного використання. 
Таким чином, відповідач неодноразово використовував кредитні кошти банку, а тому розмір непогашеної заборгованості за тілом кредиту станом на 04.01.2026 у сумі 16305,09 грн не суперечить встановленому первісному кредитному ліміту та підтверджується випискою по рахунку і розрахунком заборгованості.
При цьому відповідач покладені Договором зобов`язання виконував частково, неодноразово прострочив повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Докази зворотного суду не надані. Також відповідачем не спростований розрахунок суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення.
Наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у сумі 16305,09 грн (сума кредиту) доведено позивачем належними та достатніми доказами.
Щодо стягнення пені суд зазначає таке
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово був продовжений та діє станом на даний час.
Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, пеня у сумі 3503,32 грн нарахована позивачем у період з 01.05.2025 до 04.01.2026. 
Відтак з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України така пеня підлягає списанню кредитодавцем.
Також Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. 
У постановах Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 та від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23 суд зауважив, що тлумачення п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється в періоді існування особливих правових наслідків та у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язання. Таким періодом є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Договорами, на які поширюються специфічні правові наслідки, є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит.
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022, такі платежі підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог
З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом дострокового стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 12.06.2024 станом на 04.01.2026 на загальну суму 16305,09 грн, що є заборгованістю за кредитом.
Вимоги про стягнення пені у сумі 3503,32 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

IV. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 49937736788 від 02.02.2026. 
Позов задоволено частково у сумі 16305,09 грн, що становить 82,31% від заявленої суми.
Судовий збір у сумі 2191,42 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір у сумі 470,98 грн (17,69% від заявленої суми) необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 12.06.2024 у сумі 16305 (шістнадцять тисяч триста п`ять) гривень 09 копійок.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у виді судового збору у сумі 2191 (дві тисячі сто дев`яносто одна) гривня 42 копійки.
Судовий збір у сумі 470 (чотириста сімдесят) гривень 98 копійок покласти на позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: вул. Оленівська, буд. 23, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя    	І. В. Марциновська 	

Повне судове рішення складено 08.06.2026.