ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.05.2026	Справа № 910/13971/25	

За заявою	Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна"	
про	ухвалення додаткового рішення	
у справі	№ 910/13971/25	
За позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна"	
до	Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС КЛІН УКРАЇНА»	
про	стягнення 2 284 697,71 грн	
 	Суддя Підченко Ю.О.	
 	 	
Представники сторін:
без виклику.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/13971/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" (далі також - позивач, ТОВ "ЕЙР ПРОДАКТС Україна") до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС КЛІН УКРАЇНА» (далі також - відповідач, ТОВ «АЙС КЛІН УКРАЇНА») про стягнення заборгованості за Договором від 13 вересня 2023 року № АР/08/2023/D у загальному розмірі 2 284 697,71 грн, з яких прострочена заборгованість за поставлений товар: 1 984 634,40 грн та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі: 300 063,31 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2026 закрито провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС КЛІН УКРАЇНА» про стягнення 1 859 798,00 грн основного боргу. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС КЛІН УКРАЇНА» (03039, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 18; код ЄДРПОУ 37147465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" (04213 м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 53-Б, оф. 2; код ЄДРПОУ 36993740) заборгованість в розмірі 124 836,40 грн, пеню в розмірі 300 063,31 грн та судовий збір в розмірі 6 373,49 грн.
14.04.2026 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
Відповідач, у свою чергу, 20.04.2026 подав письмові заперечення проти заявлених позивачем витрат та просив відмовити у задоволенні заяви позивача або зменшити розмір заявлених витрат, врахувавши незначну складність справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Зважаючи на те, що у додатковому рішенні підлягають вирішенню питання лише про судові витрати, то суд, керуючись ч. 3 ст. 244 ГПК України дійшов висновку про розгляд заяви позивача без повідомлення/виклику учасників справи.
Як вбачається із позовної заяви, орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 50 000,00 грн. А у заяві від 14.04.2026 також заявлено про стягнення витрат в розмірі 50 000,00 грн.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 
1) на професійну правничу допомогу; 
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, суд зауважує, що вказівка у частині 8 статті 129, частині 1 статті 221 ГПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Водночас положення частини восьмої статті 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 910/9714/22.
Відтак, для реалізації права на відшкодування витрат на правову допомогу сторона має дотриматися процедури, встановленої нормами процесуального права, а саме:
- у своїй першій заяві по суті сторона має навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ст. 124 ГПК України);
- подати до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України);
- подати до суду докази, які обґрунтовують розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (ч. 8 ст. 129 ГПК України);
- зробити заяву про подання до суду доказів, які обґрунтовують розмір судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у зв`язку з наявністю поважних причин, які унеможливлюють подання таких доказів до закінчення судових дебатів.
Дотримання стороною викладеного вище порядку, передбаченого нормами права ГПК України, необхідно для інформування іншої сторони про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які можуть бути покладені на неї судом за наслідками розгляду справи, що може вплинути на стратегією захисту прав та інтересів такої сторони під час розгляду справи, що враховується судом під час визначення розміру судових витрат, що заявлені до відшкодування.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28.04.2023 у справі № 924/427/22.
Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, позивач подав до суду разом із позовом (заявивши орієнтовний розрахунок), а заяву про розподіл судових витрат - після ухвалення рішення в справі. Отже, попередньо, докази понесених витрат були долучені до справи разом з позовною заявою, а також подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. Тому, позивач дотримався наведених вище вимог законодавства.
На підтвердження понесених позивачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази (завірені копії):
- Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Батькова Володимира;
- ордер Серія ВС № 1412726 від 10.11.2025;
- Акт № 1 від 14.04.2026 про надання послуг з правової допомоги на суму 50 000,00 грн;
- Деталізований розрахунок витрат;
- Договір б/н від 01.10.2024 про надання правничої допомоги.
Відповідач же проти заявленого позивачем розміру витрат заперечив та просив відмовити у задоволенні клопотання позивача в повному обсязі або зменшити розмір витрат, зважаючи на наступне:
- стягнення дебіторської заборгованості не відноситься до складних справ;
- заявлені витрати завищені та не співмірні з обсягом наданих послуг, не відповідають реальним витратам по часу на вчинені дії;
- судом задоволено приблизно 18,6% суми від суми заявленої до стягнення, тому витрати на правничу допомогу мають бути розподілені пропорційно розміру задоволених вимог; 
- відсутні докази фактичної оплати заявленої суми. При цьому в акті зазначено, що він є підставою для здійснення по оплати по Договору №б/н від 14.04.2026 року, в той час, як до матеріалів справи долучений договір про надання послуг з правової допомоги по договору №б/н від 01.10.2024 року;
- до закінчення судових дебатів відсутня заява позивача про надання суду доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому подана заява має бути залишена без розгляду.
Як встановлено з наявних у справі доказів, між позивачем та Адвокатським бюро Володимира Батькова» 01.10.2024 було укладено договір б/н про надання правничої допомоги, згідно з п. 4.2. якого, гонорар складається з вартості наданої правової/ правничої допомоги та узгоджується сторонами і не повинен перевищувати 100 000,00 грн.
Відповідно до п. 4.6. цього договору, факт наданої правової допомоги підтверджується Актом наданих послуг з деталізованим розрахунком витрат на основі витраченого адвокатським бюро часу.
Як вбачається з Акту № 1 від 14.04.2026, адвокатським бюро надано позивачу наступні послуги:
1) підготовка претензії про сплату заборгованості від 17.10.2024 - 2 год - 4 000,00 грн;
2) підготовка претензії про сплату заборгованості від 13.10.2025 - 2 год - 4 000,00 грн;
3) здійснення розрахунку пені: аналіз умов договору, визначення бази нарахування, складання детального математичного розрахунку - 8 год - 16 000,00 грн;
4) підготовка позовної заяви та формування пакету додатків - 5 год - 10 000,00 грн;
5) підготовка заява про забезпечення позову - 2 год - 4 000,00 грн;
6) підготовка відповіді на відзив - 3 год - 6 000,00 грн;
7) підготовка клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - 30 хв. - 1000,00 грн;
8) підготовка клопотання про долучення доказів - 2 год - 4 000,00 грн;
9) підготовка клопотання про розгляд за відсутності представника - 30 хв - 1000,00 грн.
Всього надано послуг за Актом на 50 000,00 грн.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі також - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
З наданого Акту № 1 від 14.04.2026 можна дійти висновку, що між сторонами погоджено погодинну оплату, а одна година витраченого часу адвокатського бюро дорівнює 2 000,00 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року по справі № 922/1964/21 зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії /бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Поряд з цим, дослідивши та оцінивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами, суд зазначає, що деякі зазначені в Акті та Детальному описі послуги фактично охоплюються одним процесуальним документом (дією) - зокрема здійснення розрахунку пені та підготовка позовної заяви. А зазначені у пунктах 1, 2 Акту послуги (підготовка претензій) взагалі не відносяться до судових витрат, які сторона понесла під час розгляду справи і також охоплюються однією процесуальною дією - підготовкою позовної заяви.
Підготовка претензії щодо стягнення заборгованості за договором є послугою, яка безпосередньо не пов`язана із розглядом справи (постанова Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20) (це досудове врегулювання спору), а тому помилковим і таким, що не відповідає нормам, які регулюють "інститут судових витрат" ототожнення витрат на підготовку претензії з витратами, пов`язаними з розглядом справи і покладення їх на відповідача у разі задоволення/часткового задоволення позову. Такі витрати є витратами сторони, якій відповідні послуги (підготовка претензії) надавалися.
Отже, зважаючи на наведене вище, позивачем доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи на загальну суму 26 000,00 грн, що складається з 10 000,00 грн на підготовку позовної заяви, 4 000,00 грн - за підготовку заяви про забезпечення позову, 6 000,00 грн - подання відповіді на відзив, 1 000,00 грн - клопотання про відео конференцію, 4000,00 грн клопотання про долучення доказів, 1 000,00 грн клопотання про розгляд без участі. Інші витрати суд вважає необґрунтованими.
За таких обставин, дослідивши та оцінивши заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами, суд вважає, що розмір заявлених ТОВ "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. Такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною представником позивача роботою у суді першої інстанції. Отже, за висновком суду, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції, підлягають безпосередньому розподілу частково, в сумі 26 000,00 грн, які належить стягнути на його користь з відповідача. 
Керуючись ст.ст. 120, 123, 126, 129, 130, 220, 232, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, - 

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС КЛІН УКРАЇНА» (03039, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 18; код ЄДРПОУ 37147465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙР ПРОДАКТС Україна" (04213 м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 53-Б, оф. 2; код ЄДРПОУ 36993740) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано - 12.05.2026.

Суддя Ю.О. Підченко