Справа № 946/293/26 
Провадження № 2/946/2345/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Смокіної Г.І.,
за участю секретаря судового засідання - Колісник Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання права на приватизацію квартири, 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

20.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права на приватизацію квартири. Свої вимоги мотивує тим, що він, маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, звернувся до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області із заявою щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , у якій він зареєстрований. Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № В-4 від 13.01.2026 йому було відмовлено у прийнятті рішення про передачу у власність вищевказаного житла, мотивуючи тим, що ним не у повному обсязі надані необхідні документи, а саме – відсутній ордер на квартиру. Відсутність ордеру позбавляє його реалізувати право на приватизацію квартири, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2026 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2026 постановлено провести розгляд справи в заочному порядку.

Аргументи учасників справи

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 14.04.2026 просять розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги підтримують.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву не надав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з 29.06.1988, що підтверджено відміткою у паспорті громадянина України та довідкою виданою КП «Житсервіс» про реєстрацію місця проживання № 78 від 28.11.2025.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.2025 в Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 померла у квітні 2025 року.
Розпорядженням Ізмаїльського міського голови № 382р від 25.11.2025 «Про зміну договору найму житлової площі», у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_2 , договір найма квартири АДРЕСА_1 , вирішено переоформити на ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Юр`ївською сільською радою Тарутинського району Одеської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір`ю є ОСОБА_2 . 
Відповідно до довідки № 1 від 05.01.2026, ТВБВ № 10015/0456 філії-Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , списки на приватизацію за адресою проживання: АДРЕСА_2 в Банк не надходили. 
Згідно із довідкою КП «Житсервіс» № 78 від 28.11.2025, до складу сім`ї ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , входить одна особа.
Листом № Д-510 від 28.11.2025 КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» було повідомлено ОСОБА_1 , що ордер на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній.
Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області № В-4 від 13.01.2026, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 05.01.2026 № В-4 з питання передачі йому у власність квартири АДРЕСА_1 , повідомлено наступне. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитку у власність громадян. Пунктом 18 вказаного Положення визначено перелік документів, які громадянам необхідно надати для оформлення приватизації квартири. Одним з необхідних документів являється ордер на займане житлове приміщення. У зв`язку з тим, що у наданих ОСОБА_1 документах відсутня копія ордера, у виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області немає законних підстав для передачі йому у власність квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 17 Закону України «Про звернення громадян» рішення органа місцевого самоврядування, який розглядав звернення, у випадку незгоди з ним громадянина, може бути оскаржене в суді у термін, передбачений законодавством України.

Позиція суду

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
За змістом ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»(далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі-Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.
Відповідно до ст. 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Частиною 2 ст. 2 Закону визначено об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей ); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.
Згідно змісту ч. 3, 10 ст. 8 Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.
Судом встановлено, що спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону не підлягають приватизації.
Позивач вселений до спірного житла як член сім`ї колишнього наймача квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому розпорядженням міського голови № 382р від 25.11.2025 договір найму квартири переоформлено на ім`я позивача ОСОБА_1 . Відповідачем правомірності вселення позивача до спірної квартири та проживання в ній не спростовано.
Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру з незалежних від позивача причин позбавляє останнього реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову про визнання за позивачем права на приватизацію квартири.
Керуючись ст. ст.12,13,77-81,258,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків),жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання права на приватизацію квартири – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 . 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: 	Г.І.Смокіна