ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/17916/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Москаля Р.М. від 02.09.2025 у справі №380/16969/25 суд роз`єднав позовні вимоги в самостійні провадження. Зокрема, в провадженні цієї справи розглядаються такі вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Львівського державного університету безпеки життєдіяльності щодо не підготовки та не направленні до уповноваженого органу, через який було подано заяву про призначення пенсії за вислугою років, оновлених грошового атестату та довідки на ім`я ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Львівський державний університет безпеки життєдіяльності видати оновлених грошового атестату та довідки на ім`я ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Посилається на те, що проходив службу цивільного захисту у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності та наказом від 30.09.2024 №1039 о/с був звільнений зі служби з 04.10.2024. Позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. Стверджує, що відповідач протиправно, починаючи з 29.01.2020, розраховував його грошове забезпечення із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2018 (1762,00 грн), хоча постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 був визнаний протиправним та скасований п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Внаслідок цього з 29.01.2020 відновилася дія п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у первісній редакції, яка передбачає визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Відтак, на думку позивача, оновлені грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення мають бути складені та подані до уповноваженого органу з урахуванням правильної розрахункової величини. Просить позов задовольнити повністю.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, та Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затверджена наказом МВС України від 17.09.2018 №760. Стверджує, що Університет зобов`язаний підготувати відповідну довідку для перерахунку пенсії виключно на підставі списків Головних управлінь Пенсійного фонду України, а такі списки після 01.03.2018 щодо позивача до Університету не направлялися, відтак підстави для видачі оновленої довідки відсутні. Зазначив, що відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (у редакції постанови від 12.05.2023 №481) станом на 01.01.2025 для осіб, які проходять службу, розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн, а тому Університет правомірно застосовував саме цей розмір. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Москаля Р.М. від 03.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
На підставі Розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від №19/р від 26.02.2026 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України «Про призначення суддів» №167/2026 від 24.02.2026, наказу №52/К/ТР від 25.02.2026 «Про відрахування із штату суду Ростислава Москаля» та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 11.11.2024 №39 (із змінами), було проведено повторний автоматизований розподіл справи №380/17916/25.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 для розгляду даної справи визначено суддю Ланкевича А.З.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Ланкевича А.З. від 04.03.2026 справу прийнято до провадження.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач, ОСОБА_1 , наказом ЛДУ БЖД від 20.05.2014 №266 був призначений на посаду старшого викладача кафедри ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій інституту післядипломної освіти ЛДУ БЖД.
У період з 09.09.2022 по 01.03.2023 позивача наказом ЛДУ БЖД від 09.09.2022 №588 було призначено начальником курсу навчально-наукового інституту цивільного захисту ЛДУ БЖД зі встановленням 34 тарифного розряду (тарифний коефіцієнт 3,68).
З 01.03.2023 по 04.10.2024 (день звільнення) позивача було призначено на посаду старшого викладача кафедри ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій Інституту післядипломної освіти, зі встановленням 30 тарифного розряду (тарифний коефіцієнт 3,36).
Наказом ЛДУ БЖД від 30.09.2024 №1039 о/с підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту за підп.5 п.176 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, з 04.10.2024.
Позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону №2262-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 13.11.2024.
03.10.2024 ЛДУ БЖД видано ОСОБА_1 довідку №169 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-XII за період з жовтня 2022 року по вересень 2024 року включно. У вказаній довідці суми посадового окладу та окладу за спеціальним званням обчислені виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн (станом на 01.01.2018).
01.07.2025 представник позивача звернулася до ЛДУ БЖД із заявою, в якій просила перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023, а також видати оновлений грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення та подати ці документи до відповідного Головного управління Пенсійного фонду України для здійснення обчислення та перерахунку пенсії.
Листом від 14.07.2025 №9001-4101 ЛДУ БЖД повідомив про відсутність правових підстав для перерахунку розмірів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 20.05.2023, оскільки розрахунок грошового забезпечення здійснювався з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762,00 грн) відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо непідготовки та ненаправлення до уповноваженого органу оновлених грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2262-XII, пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок №3-1), та Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затверджена наказом МВС України від 17.09.2018 №760.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) визначено складові та розміри грошового забезпечення відповідних категорій осіб.
Згідно з п.4 Постанови №704 (у первинній редакції) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), п.6 якої внесено зміни до Постанови №704, п.4 викладено в новій редакції, згідно з якою при обчисленні посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103, яким були внесені зміни до п.4 Постанови №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно з якою для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року».
Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, що набрала чинності 20.05.2023, внесено зміни до п.4 Постанови №704 шляхом викладення абз.1 у редакції, за якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що оновлені грошовий атестат та довідка про розмір грошового забезпечення є документами, що відображають результат раніше проведеного перерахунку грошового забезпечення особи. Вони складаються на підставі даних про фактично нараховані та виплачені складові грошового забезпечення. Видача оновлених грошового атестату та довідки з даними, відмінними від тих, що зазначені у раніше виданій довідці від 03.10.2024 №169, та їх направлення до органу Пенсійного фонду України можливі лише за умови, що відповідачем попередньо здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача за відповідний період із застосуванням іншої розрахункової величини.
У даній справі мали місце наступні обставини (якщо їх узагальнити): у виданій 03.10.2024 довідці №169 суми посадового окладу та окладу за спеціальним званням обчислені виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн станом на 01.01.2018; за заявою представника позивача від 01.07.2025 про перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 та видачу оновлених документів відповідач листом від 14.07.2025 №9001-4101 повідомив про відсутність правових підстав для такого перерахунку. При цьому перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, відповідачем не проводився як станом на час звернення до суду з даним позовом, так і станом на час вирішення цієї справи.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, обов`язок відповідача підготувати оновлені грошовий атестат та довідку з даними, відмінними від раніше виданих, і направити їх до органу Пенсійного фонду України міг виникнути виключно за наслідками проведеного перерахунку грошового забезпечення позивача. Оскільки такий перерахунок здійснено не було, у відповідача не виникло обов`язку видати оновлені документи та направити їх до уповноваженого органу.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що бездіяльність відповідача щодо непідготовки та ненаправлення оновлених грошового атестату та довідки не порушує прав позивача, оскільки на цей час відсутні дані, які підлягали б відображенню в оновлених документах.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що оновлені грошовий атестат та довідка мають бути складені з урахуванням правильної розрахункової величини незалежно від проведення перерахунку грошового забезпечення. Суд у цій справі не вирішує по суті питання правильності визначення розрахункової величини та обчислення розмірів грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 20.05.2023, оскільки таке питання є предметом окремого провадження, виділеного ухвалою судді від 02.09.2025 у справі №380/16969/25, та виходить за межі заявлених у цій справі вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Аналіз наведених норм свідчить, що судовому захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси особи. Захист права, яке не порушене на час звернення до суду, а лише може бути ймовірно порушене у майбутньому, законодавством не передбачений. Відтак, заявлені позивачем вимоги є передчасними.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії слід відмовити повністю.
Беручи до уваги те, що рішення у цій справі по суті спору ухвалено не на користь позивача, а інших судових витрат, окрім сплати ОСОБА_1 судового збору, сторонами не здійснювалось, суд констатує, що відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ч.2 ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.