ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
06.05.2026	Справа № 910/511/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-Агро" від 28 квітня 2026 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/511/26 за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартлет" про стягнення 1 330 555,85 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МГМ-Агро" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартлет" (далі - Компанія) 1 330 555,85 грн, з яких: 986 617,30 грн - основна заборгованість, 3 966,74 грн - три проценти річних, 339 971,81 грн - штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 17 листопада 2025 року № 17/11/2025-018 у частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/511/26, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 7 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 квітня 2026 року позов Товариства задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 986 617,30 грн основної заборгованості, 98 661,73 грн штрафу та 13 023,35 грн судового збору.
28 квітня 2026 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від цієї ж дати, у якій позивач просив ухвалити додаткове рішення у справі № 910/511/26 та стягнути з відповідача 63 000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи.
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року вказану заяву Товариства прийняти до розгляду, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) та запропоновано відповідачу подати письмові пояснення по суті поданої Товариством заяви у строк до 5 травня 2026 року.
Проте на час розгляду заяви Товариства від 28 квітня 2026 року будь-яких клопотань чи заперечень по суті вказаної заяви від відповідача судом отримано не було.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, 7 січня 2026 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Захід-Партнер" (далі - Об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги № 70, за умовами якого останнє зобов`язалось надати Товариству правничу допомогу в справі за його позовом до Компанії про стягнення боргу за договором поставки від 17 листопада 2025 року № 17/11/2025-018 шляхом надання юридичних консультацій, ознайомленні з документами, подання адвокатських запитів, підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, зібрання доказів та представництва інтересів Товариства в Господарському суді міста Києва, а Товариство - сплатити Об`єднанню гонорар за надану правничу допомогу.
Цей договір підписаний повноваженими представниками його сторін і скріплений їх печатками.
Відповідно до пунктів 4.1.-4.2. вказаного правочину гонорар за надання правничої допомоги становить 63 000,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Об`єднання трьома платежами: у сумі 23 000,00 грн - до 7 лютого 2026 року; у сумі 20 000,00 грн - до 7 березня 2026 року; у сумі 20 000,00 грн - до 7 квітня 2026 року.
Після повного або часткового виконання замовленого клієнтом виду правничої допомоги, Об`єднання складає акт передачі-приймання з детальним викладенням переліку наданої правничої допомоги. Клієнт протягом 1-го календарного дня перевіряє повноту надання професійної правничої допомоги та підписує акт у двох примірниках, один з яких повертається адвокату. Необґрунтована відмова клієнта у прийнятті наданої правничої допомоги не допускається (пункти 5.1., 5.2. та 5.4. договору).
За умовами пункту 7.1. вказаного правочину останній набирає чинності з дати його укладання та діє до 1 жовтня 2026 року. 
Судом встановлено, що на виконання умов вказаного правочину Товариство перерахувало на користь Об`єднання грошові кошти на загальну суму 43 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій: від 18 березня 2026 року № 206 на суму 23 000,00 грн, від 7 квітня 2026 року № 269 на суму 20 000,00 грн.
Також у матеріалах справи міститься копія акта про надання правничої допомоги від 23 квітня 2026 року (додаток № 1 до договору) на загальну суму 63 000,00 грн. Вказаний акт підписаний без жодних заперечень і зауважень повноважними представниками Товариства й Об`єднання, а також скріплений їх печатками. Зі змісту вказаного акта вбачається, що Об`єднання надало клієнту послуги: ознайомлення та проведення правового аналізу наданих клієнтом документів, що становлять предмет спору (стягнення боргу за договором поставки від 17 листопада 2025 року № 17/11/2025-018), вартістю 5 000,00 грн; надання консультацій з приводу порядку та підстав стягнення заборгованості за договором поставки, вартістю 5 000,00 грн; юридичний аналіз судової практики Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду з категорії справ про стягнення боргу за договором поставки та вжиття заходів забезпечення позову, вартістю 2 000,00 грн; підготовка проекту вимоги про повернення боргу до Компанії, вартістю 3 000,00 грн; надання консультацій щодо підстав і порядку накладення арешту на грошові кошти боржника, вартістю 2 500,00 грн; підготовка та подання позовної заяви про стягнення боргу до Господарською суду міста Києва, вартістю 15 000,00 грн; підготовка та подання клопотання про усунення недоліків у справі № 910/511/26, вартістю 2 000,00 грн; підготовка та подання заяви про забезпечення позову в справі № 910/511/26, вартістю 5 000,00 грн; підготовка та подання заяви про участь представника позивача в судових засіданнях у режимі відеоконференції по справі № 910/511/26, вартістю 1 000,00 грн; підготовка та подання клопотання про долучення доказів у справі № 910/511/26, вартістю 500,00 грн; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях по справі № 910/511/26, вартістю 17 000,00 грн; підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат у справі № 910/511/26, вартістю 5 000,00 грн.
На підтвердження того, що Ширко М.Р. є адвокатом Об`єднання та має повноваження на представництво інтересів Товариства в суді, до матеріалів справи були долучені копії: ордера від 7 квітня 2026 року серії ВК № 1219687, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26 липня 2019 року серії РН № 963 та електронну довіреність, сформовану в системі "Електронний суд", 11 грудня 2024 року.
Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотриманням вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом із цим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
При цьому, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 та в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17.
Оцінюючи складність даного спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що дана справа не є складною для представника Товариства. Зокрема, у матеріалах справи міститься лише одна заява по суті справи - позовна заява Товариства. Інші наявні в матеріалах справи процесуальні документи, подані від імені позивача не містять нових аргументів, зміни, уточнення чи доповнення вже викладених у позові доводів щодо змісту позовних вимог. У свою чергу, підготовка вказаної позовної заяви не потребувала здійснення складних арифметичних розрахунків чи збирання значного обсягу документів. Будь-які інші дії процесуального характеру (витребування доказів, проведення судової експертизи, залучення свідків, експертів у галузі права тощо) під час розгляду цієї справи представником позивача не вчинялися.
При цьому, судом враховано, що рішення Господарського суду міста Києва від 23 квітня 2026 року позов Товариства задоволено частково внаслідок необґрунтованості наведених у ньому розрахунків пені та трьох процентів річних.
Судом також враховано, що зазначені в акті адвокатські послуги, а саме: ознайомлення та проведення правового аналізу наданих клієнтом документів, що становлять предмет спору (5 000,00 грн); юридичний аналіз судової практики Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду з категорії справ про стягнення боргу за договором поставки та вжиття заходів забезпечення позову (2 000,00 грн); підготовка та подання клопотання про долучення доказів у справі № 910/511/26 (500,00 грн); підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат у справі № 910/511/26 (5 000,00 грн), - не мають характер необхідних й не підлягають розподілу між сторонами.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду: від 28 вересня 2022 року в справі № 534/14/20, від 29 березня 2023 року в справі № 712/15541/18, у яких прямо зазначено про те, що: "….аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, Верховний Суд врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною".
Судом також враховані висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 2 лютого 2024 року в справі № 910/9714/22, згідно з якими заява про стягнення/розподіл судових витрат/про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Що стосується клопотання про долучення доказів від 7 квітня 2026 року, до вказаного документа Товариство додало виключно докази на підтвердження повноважень Ширко М.Р. представляти інтереси позивача в суді в рамках розгляду справи № 910/511/26 в порядку загального позовного провадження.
Так само не підлягають розподілу між сторонами витрати позивача на послуги з подання клопотання про усунення недоліків позовної заяви, вартістю 2 000,00 грн, оскільки необхідність підготовки й подання останнього зумовлена виключно недодержанням самим позивачем та його повноважним представником вимог процесуального законодавства при зверненні до суду з позовною заявою.
Крім того, заява Товариства про забезпечення позову від 6 лютого 2026 року ухвалою суду від 9 лютого 2026 року була повернута заявнику, а ухвалою суду від 11 лютого 2026 року було відмовлено в задоволенні заяви Товариства про забезпечення позову від 9 лютого 2026 року. Відтак, вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг з: надання консультацій щодо підстав та порядку накладення арешту на грошові кошти боржника (2 500,00 грн), підготовки та подання заяви про забезпечення позову (5 000,00 грн), - також є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Зі змісту поданого позивачем акта про надання правничої допомоги вбачається, що до суми витрат на правничу допомогу була включена вартість участі адвоката в судових засіданнях у розмірі 17 000,00 грн. Разом із цим, з наявних у матеріалах справи протоколів засідань по справі № 910/511/26 вбачається, що представник позивача, - адвокат Ширко М.Р., брала участь лише у двох засіданнях по справі (7 квітня 2026 року та 23 квітня 2026 року), загальною тривалістю 27 хвилин 22 секунди.
До спірних правовідносин не передбачений обов`язковий порядок досудового врегулювання спору шляхом пред`явлення претензії. Відтак, факт надсилання відповідачу вимоги Товариства, підготовленої його адвокатом, жодним чином не впливав на результати вирішення спору між сторонами. Відтак, судові витрати на складання та направлення такої вимоги також не мали характеру необхідних, у зв`язку з чим не підлягають розподілу між сторонами в межах даної справи.
Більше того, ні в долученому Товариством акті про надання правничої допомоги, ні в будь-якому іншому документі, поданому позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, не зазначено конкретної кількості витраченого адвокатом часу щодо кожної послуги окремо, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити обґрунтованість витраченого адвокатом часу в розрізі кожної окремої послуги. Будь-які інші документи, з яких можливо встановити обсяг витраченого адвокатом часу по кожній окремій послузі за договором, у матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 5 статті 129 ГПК України. 
Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з встановлених обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог Товариства, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву позивача та стягнути на користь Товариства 31 008,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених останнім під час розгляду справи № 910/511/26 у місцевому господарському суді. Витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 31 992,00 грн є необґрунтованими, не мали характеру необхідних для вирішення спору між сторонами по суті, а відтак розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись статтями 80, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартлет" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 68, офіс 212; ідентифікаційний код 40562907) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-Агро" (01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок 4/6, корпус В, кімната 501; ідентифікаційний код 39908789) 31 008 (тридцять одну тисячу вісім) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту додаткового рішення: 6 травня 2026 року.

Суддя Є.В. Павленко