КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 758/13728/24 Головуючий у суді першої інстанції - Захарчук С.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1230/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

У  жовтні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 14.07.2015 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» підготовлено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання, оферту до якого опубліковано того ж дня газеті Хрещатик № 99 (4695).
В подальшому, розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 06 червня 2017 року № 668 встановлено тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).
Розпорядженням встановлено тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачем залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дане розпорядження опубліковано в газеті Хрещатик 14 червня 2017 року за № 62 (4975).
Розпорядженням визначено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» надає згадані вище послуги у АДРЕСА_1 , який знаходиться у Подільському районі.
28.12.2023 між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (Замовник) та Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (Виконавець) укладеного Договір про надання послуг № 28/223/ЦКС.
На виконання вказаного Договору, Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» на адресу КП надано розрахунки заборгованості (з нарахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу) та інші документи в розрізі боржників, які запитувало Комунальне підприємство, зокрема ПБ, адреса, будинок, квартира, особовий рахунок, період заборгованості інформацію щодо права власності, тощо.
Вказаними документами встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 в період з 01.04.2015 до 01.06.2024 виникла заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій виконавцем яких є Комунальне підприємство.
Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є - АДРЕСА_1 , вказані особи користуються послугами, які надає КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».
Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкової території не виконують, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за період з 01.04.2015 по 01.06.2024, яка складає 78 934,79 грн, з яких: 53 745,24 грн - основна сума заборгованості, 19 227,69 грн - інфляційні втрати, 5 961,86 грн - 3 % річних.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 48 271 грн.
У задоволені решти вимог - відмовлено.
Стягнуто солідарно з   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» по 1514 грн судового збору з кожного.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1  подали до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі, оскільки він не є власником чи співвласником вказаної квартири. Зазначають, що сам по собі факт реєстрації його за спірною адресою не свідчить про його проживання там та не може бути підставою для стягнення із нього заборгованості.
Також вказують, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання послуг.
Стверджують, що позовні вимоги про стягнення боргу за період з 2015 року заявлено поза межами строків позовної давності.
Зазначають, що відповідачка ОСОБА_1 стала власницею квартири лише 27.12.2022 в порядку спадкування, тому вимоги про стягнення боргу за період до 27.12.2022 не підлягають задоволенню та порушують порядок спадкування.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 78 934,79 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 14.07.2015 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» підготовлено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання, оферту до якого опубліковано того ж дня газеті Хрещатик № 99 (4695) (а.с. 23-24).
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 06 червня 2017 року № 668 встановлено тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а.с. 31).
Згідно з листом КК «Центр Комунального сервісу» департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради від 26.07.2024, за адресою АДРЕСА_1 з 05.02.2002 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11-13).
Згідно з пунктами 2.2.1, 2.2.2 статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є утримання жилого та нежилого фонду, надання послуг з утримання споруд, будинків та прибудинкових територій.
28.12.2023 між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (Замовник) та Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 28/223/ЦКС (а.с. 10-17).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Встановлено, що  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тому є споживачами комунальних послуг за вказаною адресою.
Також встановлено, що відповідачі не виконували свого обов`язку щодо своєчасної сплати вартості комунальних послуг, тому у них утворилась заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» за період з 01.04.2015 по 01.06.2024 складає 53 745,24 грн (а.с. 10).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості досліджено та перевірено судом першої інстанції, сумнівів у його правильності колегія суддів не має. 
Відповідачі в свою чергу, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надали належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Не навели відповідачі також власного розрахунку заборгованості.
Разом з цим, зважаючи на подану відповідачами заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми боргу за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 5474,24 грн, які нараховані за період до 01.04.2017 пред`явлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні в цій частині.
Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у стягненні 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із необґрунтованістю таких вимог.
Апеляційна скарга відповідачів не містить доводів щодо рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому рішення в цій частині не є предметом апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність доказів надання послуг з боку позивача, оскільки ця обставина підтверджується наданими позивачем договорами про надання таких послуг. Доказів надання послуг з утримання багатоквартирного будинку будь-яким іншим суб`єктом відповідачі не надали.
Натомість, відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, ними не надано.
Відповідачі також не надала суду доказів на підтвердження того, що вони зверталися до позивача з приводу ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, складав відповідні акти-претензії чи викликав представників позивача для перевірки кількості та/або якості наданих послуг у порядку, передбаченому законом.
Твердження апелянтів про те, що вони не є належними відповідачами по справі, колегія суддів також відхиляє, оскільки факт реєстрації місця проживання  ОСОБА_2 , ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА (а.с. 46, 47). Відповідачівказану обставину жодним доказом не спростували. 
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
При цьому, як видно із листа КК «Центр Комунального сервісу» департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу київської міської ради від 26.07.2024, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 05.02.2002 (а.с. 11-13).
Доводи апеляційної скарги відповідача щодо застосування до спірних відносин наслідків спливу строку позовної давності апеляційний суд також відхиляє, оскільки суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні урахував таку заяву відповідачів та обґрунтовано застосував наслідки спливу строків позовної давності до частини позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незгоді відповідачів із необхідністю сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг у житловому приміщенні, яким вони користуються, за встановленими тарифами, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення. При цьому, докази та обставини, на які посилаються відповідачі у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.
Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов 

Т.О. Невідома