Справа №613/2091/25 Провадження № 2/613/232/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2091/25 провадження № 2/613/232/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому представник просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021 у розмірі 25 843,22 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2021 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши позичальнику можливість користуватися кредитним коштами у межах доступного кредитного ліміту.
03.09.2024 АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021.
27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступило ТОВ «ФК Єврокредит» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Єврокредит» змушене звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 18.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 12.02.2026 задоволено клопотання представника відповідача – адвоката Михайлюк А.Р. про витребування у ТОВ «ФК «Єврокредит» доказів.
26.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача – адвокат Базюк А.М. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з відсутністю підтвердженого права вимоги у позивача.
В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що 03.09.2024, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» (Банк) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
В той же час, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2024 у справі № 925/704/23 повністю задоволено клопотання керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Гуріна Р.А від 28.10.2024 та затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи. В описовій частині ухвали зазначено, що 17.10.2023 ухвалою суду затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, визнано вимоги АТ «Укрсиббанк» у загальній сумі 8 866,97 грн; АТ «Універсал банк» у загальній сумі 43 615,46 грн; відмовлено у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн, АТ «Правекс банк» на суму 133 414,39 грн; АТ «Акцент банк» на суму 26 557,70 грн; АТ «Сенс банк» на суму 74 141,88 грн.
29.05.2024 постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу суду першої інстанції від 17.10.2023 в частині відмови у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» та АТ «Правекс Банк» до боржника скасовано і прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано кредиторами АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн., АТ «Правекс Банк» на суму 133 414,39 грн.
30.10.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви від 12.09.2024 АТ «Мегабанк» про заміну первісного кредитора його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс». Враховуючи, що ухвалою Господарського суду від 12.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви від 12.09.2024 року АТ «Мегабанк» про заміну первісного кредитора його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», тому і новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» не набуло право вимоги до боржника за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Також представник відповідача зазначила, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021. Разом з цим в матеріалах справи наявний документ, назва якого Додаток № 1 до Договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
Відповідно до п.п. 4 Додатку № 1 до Договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 строк, на який укладений кредитний договір складає 12 місяців, з дати підписання Договору. Процентна ставка (фіксована) складає 56 % річних, у пільговий період (62 дні) 0,0001 % річних.
Згідно з п. 8.3 цього ж Додатку № 1 до Договору № № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 «Тарифний пакет «todobank», строк кредитування становить три роки. Тобто в одному і тому ж документі, інформація про строк укладення Договору значно різниться.
Крім того, у Паспорті споживчого кредиту (Додатку №9 До Договору про комплексне банківське обслуговування) зазначений знову ж строк 12 місяців, Процентна ставка (фіксована) складає 56 % річних, у пільговий період (62 дні) 0,0001 % річних.
Зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником.
Враховуючи викладене, строк кредитування за Договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 складає 12 місяців, тому строк кредитування сплинув 10.06.2021.
Матеріали справи не містять підтверджень, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації за Договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
Враховуючи наведене, підстави для нарахування відповідачу відсотків за період з 11.06.2022 по 03.09.2025 відсутні, у зв`язку з чим представник відповідача вважала за необхідне стягнути з відповідача відсотки в межах строку дії договору, розрахунок якого здійснити починаючи з 10.06.2021 по 10.06.2022, що складатиме 4114,64 грн. (8851,05 грн. (сума заборгованості) х (56%/365) х (365-62).
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 у сумі 12 965.69 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8851,05 грн., заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 4114,64 грн.
Разом з тим, представник відповідача просила суд врахувати, що в 2022 році АТ «МЕГАБАНК» було виведено з ринку банківських послуг та ліквідовано в установленому законодавством порядку.
У зв`язку з цим припинилося обслуговування рахунків позичальників та можливість здійснення платежів за кредитними зобов`язаннями через банківські реквізити, визначені в кредитному договорі. Тому на момент настання строку сплати тіла кредиту в розмірі 8851,05 грн. гривень відповідач об`єктивно був позбавлений можливості своєчасно виконати свій обов`язок, оскільки не мав інформації щодо належного нового кредитора та відповідних платіжних реквізитів, на які потрібно здійснити оплату.
Крім того, ні АТ «МЕГАБАНК», ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не повідомили відповідача належним чином про укладення договорів відступлення права вимоги, не направили повідомлення про зміну кредитора, що свідчить про недотримання кредиторами вимог статей 516, 517 ЦК України, а також не надали інформації щодо розміру заборгованості та не зазначили реквізитів рахунків, на які треба здійснювати оплату.
03.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що позивачем для підтвердження переходу прав вимоги до ОСОБА_3 боржника щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором були надані належні та допустимі докази, зокрема протокол аукціону, договори про відступлення прав вимоги, витяги з реєстрів договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами, платіжні інструкції, та додатково Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, Витяги із Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг.
Отже, ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» є правонаступником АТ «МЕГАБАНК» за кредитними договорами, укладеними з клієнтами (фізичними особами) про надання споживчих кредитів. До ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло, зокрема і право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
Щодо припинення діяльності банку, представник позивача зазначив, що 02.06.2022 Правлінням Національного Банку України прийнято рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення АТ «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних».
Після віднесення банку до категорії неплатоспроможних Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі – Фонд), державна установа, основними функціями якої є відшкодування коштів вкладників і виведення неплатоспроможних банків з ринку, запроваджує у такому банку тимчасову адміністрацію.
На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 383 «Про запровадження в АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» згідно з яким в АТ «МЕГАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «МЕГАБАНК», визначені ст. ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків – Штогріній І.В.
Правлінням Національного Банку України прийнято рішення від 21.07.2022 № 362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 року № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «МЕГАБАНК» з 22.07.2022 року по 21.07.2025 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «МЕГАБАНК» провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій І.В.строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно.
Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Позичальник зобов`язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти у розмірах і у строки, встановлені умовами кредитного договору.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 638/13976/15-ц (провадження № 61-3384св18), від 12.07.2021 у справі № 757/7994/17-ц (провадження № 61-3562св19).
Відповідно до тексту Відзиву, Відповідач знав про початок ліквідаційної процедури АТ «МЕГАБАНК», про що він сам зазначає у відзиві. Після відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації Банку, сплату заборгованості необхідно здійснювати на накопичувальний рахунок, що відкривається у Національному банку України. Відомості про ліквідацію Банку та реквізити накопичувального рахунку розміщуються на веб-сайті неплатоспроможного Банку та на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Представник позивача також зазначив, що заявник не володіє інформацією щодо неповідомлення Боржника про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, проте наголосив на тому, що саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Щодо розміру заборгованості представник позивача зазначив, що розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками були розраховані відповідно до умов Кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджують наявні в матеріалах справи виписки з рахунку Відповідача, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів.
У матеріалах справи наявні виписки по особовому рахунку Відповідача та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення Відповідачем умов Кредитного договору. Виписка по особовому рахунку є первинним документом та підтверджує наявність заборгованості, у тому числі, за відсотками.
Згідно з викладеною у цих виписках інформацією, ОСОБА_1 активно використовував отриману картку, у тому числі здійснював погашення кредиту.
Отже, здійснюючи часткове погашення заборгованості, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання умов Кредитного договору, у тому числі розміру та порядку нарахування відсотків.
Представник позивача окремо зауважив, що у матеріалах справи наявні копії Заяви-Договору № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021, Паспорту споживчого кредиту. Усі зазначені документи містять підпис ОСОБА_1 , що вказує про її дійсне волевиявлення на отримання кредиту та згоду з умовами кредитування, викладеними у Кредитному договорі та Паспорті споживчого кредиту, у тому числі з розміром та порядком нарахування відсотків.
09.03.2026 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначила, що у Анкеті-заяві не зазначено про умови кредитування, не визначено тіла кредиту/позики, не погоджено проценти, строк кредитування, не визначено інші істотні умови договору. У матеріалах справи відсутній сам кредитний договір. А відтак – не можливо зрозуміти, якими бути істотні умови цього договору, не можливо визначити тіло кредиту, строк укладення цього договору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу представник позивача зазначив, що майже всі документи, що додані до позовної заяви, окрім тих, які стосуються безпосередньо особи відповідача, а також заяви, розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, є стандартними, та подані в електронній формі через систему «Електронний суд», а отже формування таких процесуальних документів та додатків до неї не вимагали витрати великої кількості часу на їх опрацювання, на відміну від сторони відповідача, якій потрібно було більше часу для опрацювання та аналізу такої кількості не знайомих раніше їй документів.
Крім цього, позивач не скористався юридичною допомогою своїх штатних юристів, а звернувся за правовою допомогою до адвоката. При цьому не обґрунтував у своїх заявах по суті необхідність та неминучість таких витрат.
Отже, сума гонорару адвокату повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову, витрати мають бути неминучими, а їх розмір –обґрунтованим.
Вищевикладені обставини, на нашу думку, варто врахувати при визначенні витрат на правову допомогу.
24.06.2026 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник відповідача Відповідно до ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 12.02.2026 у ТОВ «ФК «Єврокредит» було витребувано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 із зазначенням напрямку погашення сплачених відповідачем коштів (у рахунок тіла кредиту, процентів, неустойки та інших платежів), періоду нарахування процентів та розміру процентної ставки.
На виконання зазначеної ухвали позивачем було подано новий розрахунок заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021. Проте такий розрахунок не відповідає вимогам ухвали суду та не дає можливості перевірити правильність і обґрунтованість заявлених позовних вимог. Зокрема, кредитний договір було укладено 10.06.2021, тоді як наданий розрахунок починається лише з 24.06.2021 року, тобто не містить інформації щодо руху коштів за перші чотирнадцять днів дії договору. У зазначений період відсутні будь-які відомості про надання кредитних коштів, здійснення операцій за рахунком, нарахування процентів чи внесення відповідачем платежів.
Крім того, наданий розрахунок охоплює період лише до 18.04.2022, хоча строк дії кредитного договору становив 12 місяців та спливав 10.06.2022. При цьому позовні вимоги обґрунтовуються заборгованістю станом на 03.09.2024.
Отже, у матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості за період з 19.04.2022 року по 03.09.2024, тобто майже за два роки і п`ять місяців, що унеможливлює перевірку правильності формування заявленої до стягнення суми.
Також розрахунок містить значні часові прогалини та не є безперервним відображенням руху коштів за кредитним рахунком. У зв`язку з відсутністю інформації щодо зазначених періодів неможливо встановити, чи здійснювалися відповідачем платежі на погашення заборгованості, який фактичний залишок кредитної заборгованості існував у відповідні дати, за який саме період нараховувалися проценти та яку процентну ставку було застосовано.
Окремо представник відповідача звернула увагу суду на те, що у розрахунку заборгованості відображено комісію в розмірі 435,18 грн. При цьому кредитний договір не містить умов щодо сплати такої комісії, а позивач не надав жодних доказів погодження відповідачем відповідного платежу. За таких обставин зарахування сплачених відповідачем коштів у рахунок погашення комісії є безпідставним, а відповідні суми повинні бути спрямовані на погашення тіла кредиту або процентів за користування кредитом.
Отже, поданий позивачем розрахунок не містить усіх відомостей, витребуваних ухвалою суду від 12.02.2026 року, не відображає повного руху коштів за кредитним договором, не дозволяє перевірити правильність здійснених нарахувань та фактичний розмір заборгованості, а тому не може вважатися належним і достатнім доказом на підтвердження заявлених позовних вимог.
Також представник відповідача звернула увагу суду на неналежність та недопустимість виписки по особовому рахунку, наданої позивачем як доказ на підтвердження заявлених позовних вимог.
Так, постановою Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року № 362-рш, прийнятою на підставі статті 15 Закону України «Про Національний банк України», статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк».
Разом з тим, надана позивачем виписка по особовому рахунку охоплює період з 03.12.2022 по 03.09.2024, тобто сформована вже після відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації АТ «Мегабанк».
Крім того, відповідно до п. 4 Додатку № 1 до Договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 року строк кредитування становить 12 місяців з дати укладення договору, тобто з 10.06.2021 по 10.06.2022. Отже, надана виписка взагалі не охоплює період дії кредитного договору та не містить відомостей щодо руху коштів за час існування кредитних правовідносин між сторонами.
Також зазначена виписка не містить відомостей про особу, яка її сформувала, не підписана уповноваженою посадовою особою та не дає можливості встановити джерело її походження. Водночас документ містить відбиток печатки АТ «Мегабанк», який на момент його формування вже перебував у процедурі ліквідації, що викликає обґрунтовані сумніви щодо належності та достовірності такого доказу.
За таких обставин надана позивачем виписка не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-78 ЦПК України, оскільки не підтверджує фактичного руху коштів за кредитним договором у період його дії та не дає можливості перевірити правильність здійснених позивачем розрахунків.
З огляду на викладене, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Єврокредит» у повному обсязі.
Представник позивача у відповіді на відзив просив розглянути справу без його участі.
Представник відповідача – адвокат Михайлюк А.Р. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить такого висновку.
Судом встановлено, що 10.06.2021 ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір (Індивідуальну частину) № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank /а.с.10-11/.
У пункті 1 вказаної Заяви-Договору зазначено, що підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує:
- прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» : www.megabank.ua та в мережі Інтернет www.todobank.com;
- згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; 
- укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому;
- укладання з Банком шляхом приєднання до Публічного договору (оферти) АТ "МЕГАБАНК" про умови надання послуги «Р2P-перекази з картки на картку» (розміщеного на сайті Банку за інтернет-посиланням https://erc.megabank.ua/ru/p2poffer та у Місці інформування Клієнта), з урахуванням особливостей, передбачених розділом 2.17. публічної частини Договору.
Відповідно до п. 2 Заяви-Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок № НОМЕР_1 (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № НОМЕР_2  (у доларах CШA), № НОМЕР_3 (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю Банку.
Пунктом 3 Заяви-Договору встановлено, що картка використовується для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності.
Згідно з п.4. Заяви-Договору, Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з картковою рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії.
Крім того, п. 4. Заяви-Договору встановлені умови кредитування, зокрема розмір максимального ліміту кредитної лінії - 200 000,00 грн, пільговий період становить 62 дні; процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитною лінією становить 56 %, у пільговий період – 0,0001 %, мета кредиту – споживчі цілі.
Перелік та варість послуг Банку, що надаються під час укладення цього договору щодо надання споживчого кредиту, визначені Паспортом споживчого кредиту.
Банк має право без згоди Клієнта за споживчим кредитом повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по цьому Договору.
Відповідно до п. 8 Заяви-Договору, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна зі Сторін не зявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той де строк та на тих умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмеженою.
Пунктом 11 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо ) у сукупності складають єдиний Договір , істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору; з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі Інтернет www.todobank.com , та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний.
Крім того, в матеріалах справи міститься Додаток до договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 Тарифний пакет «todobank», який містить умови кредитування за тарифами – todobank digital prepaid, todobank +, todobank /а.с.12-13/.
Згідно з випискою з особового рахунку за період з 03.12.2022 по 03.09.2024, відповідачу нараховано заборгованість тілом кредиту у сумі 8851,05 грн., за відсотками у сумі 16 992,17 грн. /а.с.25-31/.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021, станом на 03.09.2024 заборгованість становить 25 843,22 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 8851,05 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 16992,17 грн. /а.с.15/.
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено договір №GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» (Банк) відступає ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором /а.с.34-35/.
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 25 843,22 грн., що складається з основного боргу в сумі 8851,05 грн; заборгованості за відсотками у сумі 16 992,17 грн. /а.с.37/.
Згідно з платіжною інструкцією №66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» здійснило АТ «МЕГАБАНК» переказ коштів в оплату за лот GL1N426240 у сумі 23 425 777,00 грн. /а.с.36/.
27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, у п. 1 якого зазначено, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами), надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором /а.с.39/.
Права вимоги, що відступаються за цим Договором, належать Первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників АТ «Мегабанк», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став Первісний кредитор /а.с.33/.
Пункт 2 Договору №1/12 визначає, що за цим Договором Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами).
На виконання умов Договору №1/12 про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» здійснило переказ коштів ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», що підтверджується платіжними інструкціями №1074,1094, 1822 /а.с.41/. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України,  за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позивачем підтверджено належними доказами факт набуття ТОВ «ФК Єврокредит» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Частина 1 ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Представник відповідача у відзиві зазначила, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір, а лише наявний Додаток № 1 до Договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.

Так, у пункті 1 Заяви-Договору, яка є Додатком 1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осбі щодо карткових продуктів todobank, зазначено, що підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує:
- прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» : www.megabank.ua та в мережі Інтернет www.todobank.com; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому.
Крім того, пунктом 11 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо ) у сукупності складають єдиний Договір , істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору; з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі Інтернет www.todobank.com , та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний.
Отже, твердження представника відповідача спростовуються матеріалами справи.
Із вказаної Заяви-Договору вбачається, що вона містить підпис позичальника ОСОБА_1 .
Вказаний факт відповідач не оспорював.
Крім того, з долучених до позову виписок по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитним коштами, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість, зокрема за тілом кредиту у розмірі 8 851,05 грн.
Отже, наявними у справі доказами підтверджено факт укладення між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
Статтею 526 ЦК України обумовлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст.611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021, станом на 03.09.2024 заборгованість становить 25 843,22 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 8851,05 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 16992,17 грн. /а.с.15/.
Згідно з випискою з особового рахунку за період з 03.12.2022 по 03.09.2024, відповідачу нараховано заборгованість тілом кредиту у сумі 8851,05 грн., за відсотками у сумі 16 992,17 грн. /а.с.25-31/.
З вказаної виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, зокрема здійснював покупки через торговий POS-термінал, знімав готівку, однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості відповідач не виконав.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, зокрема відсутності заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8851,05 грн.
Разом з цим, суд звертає увагу, що на виконання ухвали суду про витребування доказів позивачем суду було надано розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
З вказаного розрахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснював погашення комісійної винагороди у загальній сумі 435,18 грн., проте сплата вказаної комісії умовами договору № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021 не передбачена.
Отже, суд доходить висновку, що вказана сума підлягає вирахуванню із суми заборгованості за тілом кредиту, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 415,87 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає про таке.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Як вбачається з кредитного договору підписаного відповідачем, сторонами передбачено можливість отримання кредитного ліміту до 200 000,00 грн., на три види карткового рахунку - todobank digital prepaid, todobank +, todobank та в залежності від виду картки визначено відсотки та їх розміри і порядок нарахування. 
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, яку саме картку було видано відповідачу.
Позивачем на підтвердження розміру нарахованих процентів надано виписку по особовому рахунку відповідача за період 03.12.2022 по 03.09.2024, у якій відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування ними, та довідку-розрахунок заборгованості станом на 03.09.2024.
Водночас у довідці-розрахунку відображена лише загальна сума без конкретизації строку нарахування, відсоткової ставки нарахування тощо, а з виписки по рахунку також не вбачається розмір відсоткової ставки, за якою нараховувались проценти за користування коштами.
Крім того, з наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів розрахунку заборгованості також неможливо встановити, за якою відсотковою ставкою були нараховані відсотки за користування кредитом.
Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 року у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 року у справі № 369/7147/15-ц).
Разом з цим, позивачем не надано суду детального розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, тому суд позбавлений можливості перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку із випискою з особового рахунку відповідача, яка не в повній мірі співпадає з часом користування відповідачем кредитними коштами. 
Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.  Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано:
- копію Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС»;
- копію Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12107701, підписанням якого сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту правничу допомогу по стягненню заборгованості з боржника ОСОБА_1 загальною вартістю 11 200,00 грн. У вказаному Акті зазначено перелік наданих адвокатом послуг, а саме: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника вартістю 1 200,00 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника вартістю 10 000,00 грн.;
- копію реєстру боржників, відповідно до якого на виконання умов п.2.1. Договору клієнт передав, а адвокат отримав в роботу реєстр прав вимоги, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0001.16374 від 10.06.2021.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).
Дослідивши надані докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 32,6 % (25 843,22 грн. х 100% / 8 415,87), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати та професійну правничу допомогу у розмірі 3 651, 20 грн. та судовий збір у розмірі 789, 70 грн.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) заборгованість за Договором № TDB.2021.0001.16374 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 10.06.2021 у розмірі 8 415 (вісім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 87 копійок), судовий збір у розмірі 789 (сімсот вісімдесят дев`ять гривень 70 копійок), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 651 (три тисячі шістсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок), а всього – 12 856 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 77 копійок).
В іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», ЄДРПОУ: 40932411, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повне рішення складено 29.06.2026.

Суддя