Справа № 177/1260/26
Провадження № 3/177/300/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
30 квітня 2026 року    м. Кривий Ріг
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. 
розглянувши матеріали, які надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Дніпро) Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Олійний дім», адреса місця роботи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Олійний дім» (код ЄДРПОУ 35191360, юридична адреса: вул. Верхній, буд. 15, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область), вчинила порушення вимог порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, а саме невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, що призвело до відсутності права на отримання бюджетного відшкодування у сумі 66866334,00 грн, відповідно до абз. в) п.п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до порушення ст. 163-1 КУпАП від 07.12.1984 № 8073-Х зі змінами та доповненнями.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала клопотання, в якому з правопорушенням погоджується, просить врахувати її щире каяття у вчиненні правопорушення, відсутність несприятливих наслідків як для держави, так і для ТОВ «Олійний дім» та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , оскільки її неявка не перешкоджає цьому.
Суддя, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.
Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами в справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.04.2026 № 155/32-00-50-01; актом від 30.03.2026 № 239/32-00-50-01/3591360 про результати камеральної перевірки ТОВ «Олійний дім» із питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань із податку на додану вартість у зв`язку з направленням самостійно виявлених помилок поданого у звітному податковому періоді березень 2026 року до звітного податкового періоду, що уточнюється лютий 2026 року.
Висновки, викладені в акті камеральної перевірки від 30.03.2026 у судовому порядку ОСОБА_1 не оспорювала, а тому суд визнає акт як належний та допустимий доказ в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за ознакою – порушення посадовими особами встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, наявність обставин пом`якшуючих відповідальність, а саме, щире розкаяння, визнання вини та відсутність обтяжуючих, тому вважає за необхідне застосувати щодо  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Щодо клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення із обмеженням усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, у разі малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. При цьому, застосування зазначеної норми є правом, а не обов`язком суду, і допускається лише у виключних випадках, коли вчинене діяння формально містить склад правопорушення, однак не становить істотної шкоди чи загрози охоронюваним законом суспільним відносинам.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером товариства, допустила порушення порядку ведення податкового обліку та подання податкової звітності з податку на додану вартість, що виразилося у невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, що призвело до відсутності права на отримання бюджетного відшкодування у значному розмірі — 66866334,00 грн.
Оцінюючи характер вчиненого правопорушення, суд враховує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, посягає на встановлений законом порядок ведення податкового обліку, який є складовою механізму формування доходної частини державного бюджету та забезпечення фінансової стабільності держави. У даному випадку допущене порушення безпосередньо пов`язане з заявленням до бюджетного відшкодування значної суми коштів, що саме по собі свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння.
Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо відсутності негативних наслідків як підстави для визнання правопорушення малозначним, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є формальним і не ставить настання негативних наслідків як обов`язкову ознаку. Водночас потенційна можливість безпідставного отримання бюджетних коштів у значному розмірі свідчить про те, що вчинене діяння не може вважатися таким, що не становить істотної загрози охоронюваним законом інтересам.
Сам факт визнання вини, відсутність попередніх притягнень до адміністративної відповідальності та інші обставини, на які ОСОБА_1 посилається у клопотанні, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано судом при вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, однак не є безумовною підставою для застосування положень ст. 22 КУпАП.
Таким чином, суд доходить висновку, що характер вчиненого правопорушення, його предмет та розмір заявленого бюджетного відшкодування, а також сфера правового регулювання, виключають можливість визнання такого правопорушення малозначним, у зв`язку з чим, підстав для застосування ст. 22 КУпАП не встановлено.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Повний текст постанови складено 04.05.2026

Суддя: