Справа № 487/1953/26 
Провадження № 2/487/1948/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З. М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25.07.2025-1000027751 від 25.07.2025 в сумі 93 227,37 грн та судових витрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» з відповідачем 25.07.2025 було укладено електронний кредитний договір № 25.07.2025-1000027751 за умовами якого він надав відповідачу кредит у сумі 27000 грн на умовах його строковості, платності і поворотності. 01 вересня 2025 р. між сторонами укладена додатковий договір, яким збільшено суму кредиту до 30 000,00 грн. Позивач надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач не виконав умов договору, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 93 227,37 грн, з яких: 30 000 грн – заборгованість по кредиту; 45 690,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2537,37 грн – комісії (пов`язаної з наданням кредиту), 15 000 грн - відсотки, нараховані за ст. 625 ЦК України. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.
25 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 25.07.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 25.07.2025-1000027751 шляхом підписання заявки, пропозиції (оферти) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) електронним підписом кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника ОСОБА_1 , надісланим на його номер телефону, вказаний ним у договорі.
Відповідно до умов вказаного договоруКредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4314-14ХХ-XXXX-5966. 
Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: 27000 грн. 00 коп.; Строк, на який надається кредит: 184 дні з дати його надання; Дата повернення кредиту – 24.01.2026. 
Відповідно до п. 6 Договору, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми Кредиту та дорівнює 5400 грн. 00 коп. (п. 7 Договору).
Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.89% (денна процентна ставка) = (43995.73 / 27000)/ 184 ? 100%.
Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих №1-0203 від 02.03.2026, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.07.2025 21:25:35 на суму 27000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 813946829, призначення платежу: Видача за договором кредиту №25.07.2025-100002775.
01 вересня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, яким збільшено суму кредиту до 30 000,00 грн шляхом надання другого Траншу на суму 3000,00 грн строком на 146 днів зі сплатою комісії 600,00 грн.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.07.2025-1000027751 від 25.07.2025, заборгованість ОСОБА_1 складає 93 227,37 грн, з яких: 30 000 грн – заборгованість по кредиту; 45 690,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2537,37 грн – комісії (пов`язаної з наданням кредиту), 15 000 грн - відсотки, нараховані за ст. 625 ЦК України.
Згідно з статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі у редакції на час підписання договору), електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір № 25.07.2025-1000027751 від 25.07.2025 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України.
В укладеному між сторонами Договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, строк повернення коштів, розмір процентів, умови кредитування, наслідки невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, своїм підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у загальній сумі 30 000 грн, що підтверджується відповіддю ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
Відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. 
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.07.2025-1000027751 від 25.07.2025, заборгованість відповідача, з урахуванням проведеної ним оплати 24.08.2025 на суму 22832,63 грн, складає 93 227,37 грн, з яких: 30 000 грн – заборгованість по кредиту; 45 690,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 537,37 грн – комісії (пов`язаної з наданням кредиту), 15 000 грн – відсотки, нараховані за ст. 625 ЦК України.
Позивачем доведено на підставі належних та допустимих доказів наявність заборгованості за основним боргом у сумі 30 000,00 грн, за процентами за користування кредитом 45690,00 грн та комісії – 2 537,37 грн.
Щодо процентів відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24.02.2022 і по день ухвалення судом рішення в Україні діє воєнний стан. Дана обставина є загальновідомою та не потребує доказування в силу ч. 3 статті 92 ЦПК України.
Отже, відповідач звільнений від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 ЦК України, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому не повинен сплачувати суму боргу з урахуванням ст. 625 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення 15 000,00 грн заборгованості за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України.
Підсумовуючи викладене, позов слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість у сумі 78 227,37 грн, з яких: 30 000 грн – заборгованість по кредиту; 45 690,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2537,37 грн – комісії (пов`язаної з наданням кредиту). 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог (84%), що становить 2 236,42 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 25.07.2025-1000027751 від 25.07.2025 у сумі 78 227,37 грн, з яких: 30 000 грн – заборгованість по кредиту; 45 690,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2537,37 грн – комісії (пов`язаної з наданням кредиту).
Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 2 236,42 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ЄДРПОУ: 37356833, адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18 червня 2026 року.

Суддя:         З. М. Сухаревич