ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/25692/24 пров. № А/857/10563/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Заверухи О.Б., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 380/25692/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Мартинюк В.Я.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення 26 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , у якому просила:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.09.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.09.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01.10.2020 по 31.12.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.10.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01.01.2021 по 26.05.2021 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2021 рік" станом на 01.01.2021;
зобов`язати Військову частину  НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2021 по 26.05.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2021 рік" станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №380/25692/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 щодо обчислення та виплати позивачці грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.09.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачці з 30.01.2020 по 30.09.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення позивача з 01.10.2020 по 30.11.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачці з 01.10.2020 по 30.11.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення позивачці з 01.01.2021 по 26.05.2021 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2021 рік" станом на 01.01.2021.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачці з 01.01.2021 по 26.05.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2021 рік" станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі, застосовуючи при обчисленні грошової забезпечення позивачки у періоди з 30.01.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 30.11.2020, з 01.01.2021 по 26.05.2021 такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяли протиправно.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт, то суд першої інстанції у задоволенні такої відмовив, оскільки у грудні 2020 року Військова частина НОМЕР_3 знаходилась на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачами.

Військова частина НОМЕР_1 у своїй скарзі просила скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що розрахунковою величиною для визначення розміру грошового забезпечення позивачки є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум, визначений станом на інші роки для розрахунків розмірів цих окладів не повинен застосовуватися. 
Військова частина НОМЕР_2 та Військова частина НОМЕР_3 у своїх скаргах теж просили скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, що зазначені у апеляційній скарзі Військової частини НОМЕР_1 .

13.05.2025 ОСОБА_1 подала відзиви на апеляційні скарги, в яких просила апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_3 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 - без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 23.07.2019 по 26.05.2021 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_3 №142 від 23.07.2021 позивачку виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 Військова частина НОМЕР_3 знаходилася на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2021. За період січень-лютий 2021 року у позивачки встановлено 9 тарифний розряд і посадовий оклад 3170,00 грн.
Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_3 від 16.10.2024 з 01.01.2020 позивачці встановлено 4 тарифний розряд і посадовий оклад 2730,00 грн; з 10.03.2020 встановлено 9 тарифний розряд і посадовий оклад 3170,00 грн. У період жовтень-листопад 2020 року Військова частина НОМЕР_3 знаходилась на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . У грудні 2020 року Військова частина НОМЕР_3 знаходилась на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .
З матеріалів справи, зокрема, довідки про розміри грошового забезпечення, витягу з розрахункових відомостей на виплату грошового забезпечення, вбачається, що позивачці у вказані періоди нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України за 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України за 2021 рік" станом на 01.01.2021.
Вважаючи протиправними дії відповідачів, які полягають у застосуванні у спірний період служби розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 при нарахуванні позивачці грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей” (далі – Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 (далі – Постанова №704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10 Постанови № 704, ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.
За первинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.
Суд звертає увагу, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми Постанови №704, пункт 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі – Постанова № 103).
Згідно із пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: “ 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14”.
При цьому, суд зазначає, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
У той же час судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704.
Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до пункту 4 Постанови №704 та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Із наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін.
Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Таким чином, з 29.01.2020, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Відтак з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
20.05.2023 набрали чинності внесені Постановою Кабінету Міністрів №481 від 12.05.2023 зміни до пункту 4 Постанови №704 та абзац 1 вказаного пункту викладено у редакції: Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідачів щодо обчислення та виплати позивачці в заниженому розмірі грошового забезпечення у періоди з 30.01.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 30.11.2020, з 01.01.2021 по 26.05.2021 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року.
Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачами під сумнів не ставляться, а позивачкою відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційних скарг, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянтів та доводів, викладених у апеляційних скаргах, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційній скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі №380/25692/24 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. Я. Качмар