Справа № 944/1726/23
Провадження №2/944/136/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого – судді Колтуна Ю.М.
при секретарі – Корабель С.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 57169,93 грн. та судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 18.02.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський», ОСОБА_1 укладено угоду № 200220669. Відповідно до умов Кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 20000 грн., з встановленим строком користування з 18.02.2015 по 20.05.2017 , а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 
20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, 
Всупереч умов договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. У зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, яка не є погашеною, а тому позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.04.2023 відкрито спрощене судове провадження у справі та призначено судове засідання.
16.05.2023 від представника відповідача адвоката Андрущак С.В. надійшов відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги заперечив та зазначив, що відповідачем належними доказами не доведено факту укладання кредитного договору № 200220669 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , не надано доказів перерахування ПАТ "Банк Михайлівський" відповідачу коштів у кредит за вказаним договором, не надано доказів відступлення права вимоги до відповідача від ПАТ "Банк Михайлівський" до позивача та не надано жодних доказів наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Також сторона відповідача наполягала на застосуванні строку позовної давності, на підставі чого, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Крім того, представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, а саме оригіналів документів, на підставі яких відповідачу було видано кредитні кошти, для огляду у судовому засіданні. Надано також клопотання про призначення судово-фототехнічної експертизи електронного доказу.
30.05.2023 представником позивача скеровано заперечення на клопотання про призначення експертизи, вважав таке необґрунтованим та таким, що сприятиме затягуванню судового розгляду. 
Також 30.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому просив визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, позов задовольнити повністю. Зазначив, що ПАТ «Банк Михайлівський» 18.02.2015 було видано ОСОБА_1 під розписку платіжну карту, відповідачем було знято з цієї карти кредитні кошти, проте обов`язок по поверненню даних коштів не виконувався належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за Кредитним договором від 18.02.2015 № 200220669. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував. В проміжок часу від дати укладення Договору про відступлення прав вимоги, до дня подання позовної заяви до суду включно, погашень зі сторони відповідача на рахунок позивача не надходило, відповідно сума заборгованості не змінилась. В свою чергу, приналежність права вимоги за кредитним договором було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києваза позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК «Фагор»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; Національного банку України. Оскільки кредитний договір укладений терміном дії до 2017 року, а договір факторингу укладений у 2020 році - то станом на 2020 рік строки позовної давності не були пропущені. Наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, а також у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби, згодом введення режиму воєнного стану, свідчать про об`єктивність причин пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а отже такі причини мають бути визнані судом як поважні.
09.11.2023 на підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 представником позивача надано копії письмових доказів, зокрема: відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.10.2023, виписки по особовим рахункам, наказу ВО від 13.10.2023, виписки з ЄДР, довіреності представника ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.
Відповідач та його представник, в силу ст. 128 ЦПК України належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслали, про причину неявки суд не повідомили.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо поновлення строку позовної давності для подання позову суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.
Розглянувши вище вказані представником позивача причини пропуску строку позовної давності вважає, що вони є обґрунтованими та строк позовної давності останнім було попущено саме з поважних причин, оскільки, 18.02.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем укладено угоду щодо кредитування. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». В свою чергу, приналежність права вимоги за кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Крім того, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 були отримані позивачем лише на початку 2023. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, представник позивача наголошував на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. Вказана сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому вказаний пропущений строк підлягає поновленню.
Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, 18.02.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200220669. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти, з встановленим строком користування, а Позичальник зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Підтвержсппям укладення даного кредитного договору № 200220669 від18.02.2015 року є: Заява (оферта) № 200220669 від 18.02.2015, Анкета № 1240953 від 18.02.2015, розписка про отримання платіжної картки та/або ПІН-КОДу від 18.02.2015
Відповідно до п. 1.5.3. Кредитного договору від 18.02.2015 № 200220669, Банком самостійно на підставі повідомлених ОСОБА_1 відомостей був встановлений розмір Луміту.
Згідно з п. 1.5.5 Кредитного договору від 18.02.2015 № 200220669, ОСОБА_1 погодився з тим, що активація та використання ним картки буде здійснюватись відповідно до заяви (оферти) № 200220669, а також до Умов по картках та Тарифів по Картках, що будуть діяти в Банку на момент активації.
Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунках
Як вже було встановлено, 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс», набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі №910/11298/16.
Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. Згідно витягу з додатку№1 до Договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020, станом на дату укладення договору про відступлення прав вимоги сума заборгованості ОСОБА_1 в загальному розмірі складала 57 169,93 грн.: заборгованість за тілом кредиту, яка становить 18665,01 грн, заборгованість за відсотками, яка становить 38504,92 грн. 
З позову вбачається та не було спростовано стороною відповідача, що вказане грошове зобов`язання є невиконаним в повному обсязі, позичальниками в добровільному порядку не сплачено суму кредитних зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Положеннями ст.625 ЦК України передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На підставі ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач повністю не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка позивачем доведена повністю. 
Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 57169,93 грн підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2684,0 грн. судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.526, ч.1 ст.610, ч.1 ст.611, ст.ст.626, 628, ч.1 ст.638, ч.1 ст.1054 ЦК України, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ч.4 ст.137, ч.1 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.1 ст.280, ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд
вирішив:
поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» строк позовної давності для звернення до суду із позовом.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746) заборгованість за договором № 200220669 від 18.02.2015 року у розмірі 57169,93 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746) судовий збір у розмірі – 2684 грн. витрат по сплаті судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя       Юрій КОЛТУН