СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/25449/25
пр. № 2/759/3448/26
28 квітня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., представника позивача - адвоката Єрмака О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2025 року через підсистему «Електронний суд» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Позивач є племінницею спадкодавця по лінії матері.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 13.04.2022 року виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років.
Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина яка складається з квартири АДРЕСА_1 .
Спадкодавець, ще за життя залишила Заповіт на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Будучи обізнаною про наявність заповіту і беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , навіть при відсутності заповіту був спадкоємцем попередньої черги, який набував право на спадкування за законом раніше, позивач не подавала заяву про прийняття спадщини оскільки була впевнена що племінник подасть заяву про прийняття спадщини і отримає відповідні документи.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 37 років. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не мав сім`ї, а його батьки, на день його смерті вже померли, його похованням зайнялась саме позивач.
Після поховання позивачка почала шукати документи для того щоб подати заяву про прийняття спадщини після племінника і встановила той факт, що ОСОБА_3 не подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а отже і не оформив відповідних документів.
Позивач 25 вересня 2025 року подала до Першої Київської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Перша Київська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі даного свідоцтва у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з поданням даної заяви 25.09.2025 року у Першій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 № у реєстрі 74646066, № у нотаріуса 903/2025.
Таким чином Позивач, зазначає, що не з своєї вини, виявилась такою, що пропустила строк для прийняття спадщини і причина з якої вона пропустила даний строк, на її погляд, є поважною оскільки вона не є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 , а на момент її смерті існував заповіт і спадкоємець, на чиє ім`я був складений заповіт був живий.
З огляду на вищевикладене, Позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 справу розподілено судді Ключнику А.С. (а.с. 27-28).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 30).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2025 року витребувано з Першої Київської державної нотаріальної контори, яка знаходиться за адресою: 01135, Україна, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 11, e-mail: 1kdnk@justicekyiv.gov.ua, тел. +38 (044) 235-30-35, завірену належним чином копію спадкової справи заведеної 25.09.2025 року № у реєстрі 74646066, № у нотаріуса 903/2025 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40-41).
30.10.2025 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що на переконання відповідача, наявність заповіту та впевненість, що інший спадкоємець подасть заяву, - не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони не є об`єктивними перешкодами, що позбавляли позивача можливості звернутися до нотаріуса; відсутність дій з боку спадкоємця за заповітом не звільняє інших спадкоємців від дотримання строку, визначеного законом. З огляду на зазначені обставини представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог (а.с. 49-52).
30.12.2025 третьою особою, на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2025 року до суду направлено копію спадкової справи заведеної 25.09.2025 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.03.2026 представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано до суду додаткові пояснення по справі у яких зазначено, що будучи обізнаною про наявність заповіту і беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , навіть при відсутності заповіту був спадкоємцем попередньої черги, який набував право на спадкування за законом раніше, позивач не подавала заяву про прийняття спадщини оскільки була впевнена що племінник подасть заяву про прийняття спадщини і отримає відповідні документи. Однак, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (той на кого було оформлено заповіт) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 37 років.
Право на спадкування є суб`єктивним правом, що передбачає вступ або відмову спадкоємця від вступу у спадкові правовідносини, що відображається відповідно у прийнятті або відмові у прийнятті спадщини. Право на спадкування виникає для суб`єкта - потенційного спадкоємця - з часу відкриття спадщини на його користь. Позивачем зазначено, що право на спадкування не слід ототожнювати із здатністю бути спадкоємцем. Остання є елементом цивільної правоздатності особи, теоретичною можливістю, яка може ніколи не реалізуватись. Навпаки, право на спадкування - це реально існуюче суб`єктивне право особи, виникнення якого зумовлюється кількома юридичними фактами Таким чином, у зв`язку із смертю рідної тітки та тим, що померлою було складено заповіт на ОСОБА_3 , позивач стала такою особою яка отримала здатність бути спадкоємцем, але це ні в якій мірі не виключає її з кола спадкоємців і не забирає в неї можливе право, за певних умов на отримання спадщини (а.с. 149-155).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті (а.с. 162).
У судовому засіданні представник позивача адвокат Єрмак О.В. вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, однак у поданому відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів справи, Позивач є племінницею спадкодавця по лінії матері.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 13.04.2022 року виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років.
Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина яка складається з квартири АДРЕСА_1 .
Спадкодавець, ще за життя залишила Заповіт на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Будучи обізнаною про наявність заповіту і беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , навіть при відсутності заповіту був спадкоємцем попередньої черги, який набував право на спадкування за законом раніше, позивач не подавала заяву про прийняття спадщини оскільки була впевнена що племінник подасть заяву про прийняття спадщини і отримає відповідні документи.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 37 років. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не мав сім`ї, а його батьки, на день його смерті вже померли, його похованням зайнялась саме позивач.
25 вересня 2025 року позивачка подала до Першої Київської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Проте, Перша Київська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі даного свідоцтва у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. 
З огляду на зазначені обставини, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з п. 3) ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 червня 2021 року справа № 671/308/20 (провадження № 61-16392св20).
У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Поданими позивачем доказами у справі підтверджено, що підставами, які вплинули на несвоєчасну подачу заяви про прийняття спадщини послужили обставини, такі як: будучи обізнаною про наявність заповіту і беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , навіть при відсутності заповіту був спадкоємцем попередньої черги, який набував право на спадкування за законом раніше, позивач не подавала заяву про прийняття спадщини оскільки була впевнена що племінник подасть заяву про прийняття спадщини і отримає відповідні документи.
Однак, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 37 років.
Право на спадкування є суб`єктивним правом, що передбачає вступ або відмову спадкоємця від вступу у спадкові правовідносини, що відображається відповідно у прийнятті або відмові у прийнятті спадщини. Право на спадкування виникає для суб`єкта - потенційного спадкоємця - з часу відкриття спадщини на його користь. 
Отже, право на спадкування не слід ототожнювати із здатністю бути спадкоємцем. Остання є елементом цивільної правоздатності особи, теоретичною можливістю, яка може ніколи не реалізуватись. Навпаки, право на спадкування - це реально існуюче суб`єктивне право особи, виникнення якого зумовлюється кількома юридичними фактами. Таким чином, у зв`язку із смертю рідної тітки та тим, що померлою було складено заповіт на ОСОБА_3 , позивач стала такою особою яка отримала здатність бути спадкоємцем, але це ні в якій мірі не виключає її з кола спадкоємців і не забирає в неї можливе право, за певних умов на отримання спадщини.
Матеріалами справи підтверджено, що Позивач, не з своєї вини, виявилась такою, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і причина з якої вона пропустила даний строк, на погляд суду, є поважною оскільки позивач не був спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 , а на момент її смерті існував заповіт та спадкоємець, на чиє ім`я був складений заповіт, який був живий.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вказані обставини мають істотний і об`єктивний характер, який вплинув на поважність пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Разом з тим, судові витрати у справі представник позивача просив залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, враховуючи роз`яснення викладені в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати у вигляді судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 28.04.2026 року.

Суддя  Ключник А.С.