Справа № 347/1292/26
Провадження № 2-о/347/109/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 рокуКосівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Драч Д.С.,
за участі секретаря Атаманюк О.І.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в :

26.05.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована з 27.08.2008 року за адресою АДРЕСА_1 . Заявник мала рідного брата ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 був одружений з ОСОБА_5 , і у них є син ОСОБА_3 , який тривалий час проживає в Ізраїлі. Отже, ОСОБА_5 є невісткою ОСОБА_1 . 
Подружжя ОСОБА_6 розлучилося 15.03.1989 році, на підтвердження чого надається Свідоцтво про розірвання шлюбу. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, на підтвердження чого надається Свідоцтво про смерть та Лікарське свідоцтво про смерть. 
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом в одному приватному будинку більше 10 років. На підтвердження цього факт надаються суду Довідка виконкому Косівської міської ради № 248 від 24.02.2026 року, відповідно до якої вказано, що ОСОБА_5 з 15.03.1980 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дня своєї смерті) проживала за адресою м. Кисів на майдані Незалежності 2. Вказано, що на момент смерті членом її сім`ї були лише ОСОБА_1 . Також надається Талон зняття з реєстрації обліку за місцем проживання ОСОБА_1 , з якого вбачається, що з 27.08.2008 року ОСОБА_7 змінила місце реєстрації на АДРЕСА_1 . На момент смерті разом з ОСОБА_5 була зареєстрована лише ОСОБА_1 . 
Власниками будинку АДРЕСА_1 на майдані Незалежності в Косові, а також земельної ділянки під ним є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частинах, на підтвердження чого надаються Свідоцтва про права власності та Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Державний акт на право власності на земельну ділянку. 
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частку будинку та 1/2 частку земельної ділянки під ним. Спадкоємцями померлої є її син ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . ОСОБА_3 фактично здійснював поховання матері, але після цього повернувся до Ізраїлю і не прийняв спадщину протягом 6 місяців. 
15.01.2026 року ОСОБА_3 подав приватному нотаріусу Тонюк Марині Миколаївні Заяву про відмову від прийняття спадщини, в якій зазначив: «Спадщину я не приймаю, претензій до спадкового майна не маю, отримувати свідоцтво про право на спадщину за законом не бажаю, звертатись в суд для продовження строку на прийняття спадщини не буду Мені відомо, що спадкоємцем є моя тітка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є співвласником будинку з моєю мамою та проживала з нею однією сім`єю десятки років аж до її смерті.». 
Заявник фактично прийняла спадщину, адже проживала з спадкодавицею постійно понад 5 років до її смерті і не відмовилась від спадку протягом 6 місяців. 
18.03.2026 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного округу Тонюк Марини Миколаївни із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно. 18.03.2026 року нотаріусом рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду для встановлення факту проживання з померлою не менше 5 років до її смерті. Таким чином, Заявниці потрібно встановити факт постійного проживання разом з невісткою на момент її смерті. 
За весь час спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 несли спільні витрати на утримання будинку, оплату комунальних послуг, харчування, піклувалися одна про одну, надавали постійну підтримку та допомогу тощо. Зокрема ОСОБА_1 сплачувала за весь будинок комунальні послуги протягом всього часу після смерті ОСОБА_5 , проводила ремонт будинку. Спадкоємцем ОСОБА_5 , яким прийнято спадщину, є лише ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадок, немає. Жодна інша особа до спадкової справи заяв не подавала і до спадкоємиця не зверталася. Заявниці нотаріус у видачі свідоцтва не відмовляла, а лише роз`яснила про необхідність звернення до суду для встановлення факту проживання із спадкодавицею понад 5 років до дня відкриття спадщини.
Ухвалою судді від 01.06.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задовольнити, посилаючись на викладене у ній обгрунтування.
Заявник, крім того, пояснила, що вони проживала разом із ОСОБА_5 понад п`ять років до дня смерті останньої – ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою:  АДРЕСА_1 . Вона доглядала за ОСОБА_5 після операції онкозахворювання шлунку останньої, оскільки ОСОБА_5 потребувала регулярного харчування кожні дві години. ОСОБА_5 була чоловічим перукарем і заробляла лише на власне проживання. Жили вони мирно і дружно. Заявниця зробила капітальний ремонт і реконструкцію вказаного будинку за власні кошти після продажу належної їй кооперативної квартири, платила за комунальні послуги. У 2014 році було здійснено їх спільне повідомлення про реконструкцію вказаного будинку як співвласників.
Представник заявника, зокрема, пояснив, що син спадкодавиці - ОСОБА_3 не був зареєстрований у вказаному будинку, не прийняв спадщину та подав до нотаріуса відмову від спадщини та висловив свою позицію про те, що він не претендує на спадкове майно і фактично підтвердив у своїй заяві про відмову від спадщини факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 понад п`ять років до відкриття спадщини. Факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, доказами спільного придбання будинку АДРЕСА_1 , укладення угод про надання комунальних послуг, спільних повідомлень про реконструкцію будинку, про сплату заявником комунальних послуг, довідкою про склад сім`ї спадкодавиці, показами свідків. 
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_2 , є подругою заявниці, знає її з п`ятого класу навчання у школі. З ОСОБА_5 вона познайомилась через ОСОБА_1 ОСОБА_5 працювала перукарем і стригла її чоловіка. Вони разом збирались на свята у ОСОБА_10 на першому поверсі їх будинку або у ОСОБА_11 на другому поверсі або за місцем проживання ОСОБА_9 . ОСОБА_10 і ОСОБА_11 спільно проживали близько 35 років до смерті ОСОБА_11 і ОСОБА_10 доглядала ОСОБА_11 , яка проживала у будинку АДРЕСА_1 після одруження із братом ОСОБА_10 . ОСОБА_10 продала свою кооперативну квартиру і за власні кошти зробила капітальний ремонту ц вказаному будинку. ОСОБА_11 була для ОСОБА_10 як рідна. Жили вони дружно, разом доглядали за господарством.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_3 і є знайомою ОСОБА_1 близько 20 років. ОСОБА_5 її стригла і через останню вона познайомилась із Фаїною Близько 15 років томуколи ОСОБА_11 захворіла – вона відвідувала ОСОБА_11 за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 . Вони разом збирались на свята. Сина ОСОБА_13 вона узнала, коли йому було близько 22 років. ОСОБА_11 жила у вказаному будинку на другму поверсі, а ОСОБА_10 - на першому. ОСОБА_11 і ОСОБА_10 разом обробляли грядки, спільно доглядали за господарством, разом куховарили.
Вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з нижче наведених підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.8,9). ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10).
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 15.03.1989 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12) та копією лікарського свідоцтва про смерть №285 (а.с.13).
За змістом копії довідки Косівської міської ради №248 від 24.02.2026 року (а.с.14) ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входила ОСОБА_1 .
Копією договору купівлі-продажу житлового будинку у будинку АДРЕСА_1 від 12.11.2008 року підтверджується факт придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказаного будинку (а.с.15).
Земельна ділянка для обслуговування вказаного будинку належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.16).
28.04.2014 року було подано спільне ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.17) та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва (а.с.19-20). Після чого їм були видані відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.21-26).
ОСОБА_1 29.08.2016 року підписувала Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем (а.с.18), угоди №78 від 29.09.2008 року, №79 від 06.10.2008 року про виготовлення і монтаж віконних конструкцій (а.с.34-37), ОСОБА_1 є абонентом ПП «НІКА КТБ» телекомунікаційних послуг д 03.09.2019 року по даний час (а.с.38).
ОСОБА_3 15.01.2026 року подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 , де підтвердив факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 понад п`ять років однією сім`єю (а.с.27-30).
Витягом зі спадкового реєстру №84253147 від 20.02.2026 року підтверджується факт відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с.31).
На заяву ОСОБА_1 від 18.03.2026 року нотаріусу про видачу свідоцтва про право н спадщину за законом (а.с.32) було видано роз`яснення (а.с.33) про необхідність встановлення факту проживання заявниці із спадкодавицею ОСОБА_5 понад п`ять років до відкриття спадщини.
До заяви долучено копії фотографій ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 2005, 2010, 2015, 2018 років на території господарства за місцем їх поживання.
Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21, адреса рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/96309986), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Оскільки для розгляду справи в позовному провадженні має існувати спір, і наявність спору про право повинна бути реальною, а не гіпотетичною, то і підстав для звернення з позовною заявою у Заявника наразі немає. Подібні висновки висловлені і Верховним Судом також у Постановах від 14.09.2022 року у справі № 755/17019/21, від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження №61-13709св20). 
Також Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі № 205/2102/19- ц (провадження № 61 -872св21) зробив правовий висновок, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. 
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 судам роз`яснено, що відповідно до гл. 4 закону від 25.12.74 «Про державний нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. 
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. 
У даному випадку встановлення юридичного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Право на отримання спадкового майна може бути реалізоване в безспірному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтв про спадкування за законом. Отже за наявних обставин встановлення факту можливе в окремому провадженні.
За змістом ст.293, ст.315 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).
Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (постанова від 17.06.2020 року Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/18012/16-ц).
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»: якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
У відповідності з п. 21 вищевказаної постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. (п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 №5-рп/99).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 проживала із останньою у спільному господарстві по АДРЕСА_1 понад п`ять років до часу відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснювала зі спадкодавицею спільні витрати, вели спільний бюджет, спільно із нею харчувалися, надавала їй допомогу, в тому числі - під час хвороби останньої, забезпечувала догляд за нею та господарством, що засвідчує реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
Метою встановлення факту, що має юридичне значення є оформлення заявником свого права на спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Отже, оцінивши докази при всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає заявлені вимоги підставними, а надані на розгляд суду докази – достатніми для встановлення відповідного юридичного факту.
Керуючись ст. ст. 293, 315 ч.1 п.6, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживала однією сім`єю із спадкодавцем – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Косів Івано-Франківської області, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто – до ІНФОРМАЦІЯ_3 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Драч