Справа № 457/648/25
провадження №2/457/19/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2026 року м. Трускавець
Трускавецький  міський суд Львівської області
в складі головуючого-судді Марчука В.І.,
секретар судового засідання Ярова О.Ю., Кушнір М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці в режимі відеоконференції за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі,
за участю представника позивача – адвоката Жаворонок В.В.,
представника відповідача – адвоката Шаровського Р.М.,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі. Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2023 року ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0539 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер 4611500000:03:007:0062. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з реєстру речових прав. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, загальною площею 171,3 кв.м., який належить позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності. Так, на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30.07.2018 року ОСОБА_1 , належить 1/2 частина житлового будинку 
АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власницею іншої 1/2 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.05.2012 року Трускавецькою державною нотаріальною конторою. Упродовж тривалого часу, маючи у спільній частковій власності з відповідачкою ОСОБА_2 житловий будинок з усіма господарськими будівлями, сторони не можуть дійти згоди щодо порядку його утримання, володіння та користування. Між позивачем та відповідачкою регулярно виникають суперечки та непорозуміння стосовно зазначеного майна. Домовленості про поділ майна у добровільному порядку так і не досягнуто, оскільки відповідачка уникає спілкування з цього приводу, не бажаючи, окрім іншого, і нести спільні витрати на нотаріальні послуги щодо укладення відповідного договору. В даному випадку, у спірному будинку є два окремих самостійних виходи, відокремлені приміщення, які можуть бути виділені кожному із співвласників і такий розподіл не спричинить зміну цільового призначення житлового будинку 
АДРЕСА_1 , а також жодним чином не порушить право власності іншого співвласника - відповідачки по справі ОСОБА_2 . Вказане підтверджується Висновком щодо технічної можливості поділу житлового будинку, складеного ТОВ «Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРА ВЕКС» від 24.03.2025 року, в якому, зокрема зазначено: «Об?єкт нерухомості являє собою житловий будинок «А-1» і складається з двох відокремлених частин. Кожна частина забезпечена окремими входами, окремими кімнатами, окремими кухнями, окремими інженерними комунікаціями. Всі частини об?єкта нерухомого майна використовуються за своїм функціональним призначенням. Як вбачається з технічного паспорта на цілий житловий будинок (літ.«А-1»), загальною площею 171,3 кв.м., житловою площею 100,6 кв.м., виготовленого «Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 21 жовтня 2022 року, його технічна характеристика наступна:
Фундамент - б/бетон; Стіни - цегла; Перекриття - дерево; Підлога - дощата; Дах - шифер та металопрофіль; Комунікації - електрика, водопостачання, каналізація, опалення. До будинку належать: сарай «В-1»; сарай «Е-1»; альтанка «Ж-1»; замощення «І»; огорожа «№1». Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу житлового будинку, складеного ТОВ «Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРА ВЕКС» при обстеженні житлового будинку встановлене фактичне користування, яке склалось таким чином: ОСОБА_1 користується частиною житлового будинку «А-1», що складається з приміщень: кухня літ. «1-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «1-2» площею 1,6 кв.м.,ванна літ. «1-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «1-4» площею 6,5 кв.м., житлова кімната літ. «1-5» площею 13,4 кв.м.,
житлова кімната літ. «1-6» площею 22,6 кв.м., коридор літ. «1-7» площею 5,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-8» площею 14,6 кв.м., коридор літ. «І» площею 1,9 кв.м. Загальна площа 82,2 кв.м., житлова площа 50,6. По надвірних будівлях та спорудах: альтанка «Ж-1»; сарай «Е-1».
Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні. ОСОБА_2 користується частиною житлового будинку «А-1», що складається з приміщень:
кухня літ. «2-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «2-2» площею 1,7 кв.м., ванна літ. «2-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «2-4» площею 6,9 кв.м., житлова кімната літ. «2-5» площею 13,7 кв.м., житлова кімната літ. «2-6» площею 21,3 кв.м., коридор літ. «2-7» площею 5,1 кв.м., житлова кімната літ. «2-8» площею 15,0 кв.м., коридор літ. «ІІ» площею 1,9 кв.м., коридор літ. «ІІ» площею 7,1 кв.м. Загальна площа 89,1 кв.м., житлова площа 50,0. По надвірних будівлях та спорудах: сарай «В-1». Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні.
За технічними показниками житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 - може бути поділено на самостійні об?єкти нерухомого майна, без проведення реконструкцій, таким чином: ОСОБА_1 : житловий будинок «А-1», що складається з приміщень: кухня літ. «1-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «1-2» площею 1,6 кв.м., ванна літ. «1-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «1-4» площею 6,5 кв.м., житлова кімната літ. «1-5» площею 13,4 кв.м., житлова кімната літ. «1-6» площею 22,6 кв.м., коридор літ. «1-7» площею 5,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-8» площею 14,6 кв.м., коридор літ. «І» площею 1,9 кв.м. Загальна площа 82,2 кв.м., житлова площа 50,6. По надвірних будівлях та спорудах: альтанка «Ж-1»; сарай «Е-1». Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні. Поштова адреса: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 : житловий будинок «А-l», що складається з приміщень: кухня літ, «2-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «2-2» площею 1,7 кв.м., ванна літ, «2-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «2-4» площею 6,9 кв.м., житлова кімната літ. 42-5» площею 13,7 кв.м., житлова кімната літ. «2-6» площею 21,3 кв.м., коридор літ. «2-7» площею 5,1 кв.м., житлова кімната літ. «2-8» площею 15,0 кв.м., коридор літ. «ІІ» площею 1,9 кв.м., коридор літ. «І» площею 7,1 кв.м. Загальна площа 89,1 кв.м., житлова площа 50,0. По надвірних будівлях та спорудах: сарай «В-1». Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні.
Поштова адреса: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачка ОСОБА_2 відмовляється у добровільному порядку вирішувати питання щодо поділу будинку в натурі, просить виділити у власність ОСОБА_1 частину будинку АДРЕСА_1 , до складу якого входять наступні приміщення: кухня літ. «1-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «1-2» площею 1,6 кв.м., ванна літ. «1-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «1-4» площею 6,5 кв.м., житлова кімната літ. «1-5» площею 13,4 кв.м., житлова кімната літ. «1-6» площею 22,6 кв.м., коридор літ. «1-7» площею 5,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-8» площею 14,6 кв.м., коридор літ. «І» площею 1,9 кв.м. та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ.«А-1»), загальною площею 82,2 кв.м., в т.ч. житловою - 50,6 кв.м., який утворився, внаслідок поділу, як самостійний об?єкт нерухомого майна, до складу якого входять перелічені вище приміщення, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: альтанкою «Ж-1»; сараєм «Е-1» по АДРЕСА_1 . Замощення «І»; огорожа «№l» - залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . А також стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 28 554,32 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Пояснив, що на даний момент з відповідачкою має конфлікт. Для вирішення питання щодо розподілу будинку змушений звернутись в суд, оскільки відповідачка відмовилась в добровільному порядку та за кошт позивача належним чином оформити це юридично. Питання щодо добровільного поділу обговорювалось з відповідачкою усно.
Представник позивача – адвокат Жаворонок В.В. підтримала позовні вимоги. Наголошує, що даний будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності. Сторони довгий час володіють цим майном, і за цей час неодноразово виникали конфлікти щодо користуванням як майном так і земельною ділянкою. ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідачки для того щоб поділити будинок внатурі і щоб кожен мав право розпоряджатись своїм майном. ОСОБА_1 змушений був звернутись у суд. Те що позивач звертався до відповідачки для вирішення цього питання є фактом, а також звертались до нотаріуса, нотаріус вираховувала суму угоди і в останній момент ОСОБА_2 відмовлялась від угоди.
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила що немає причини позову, згідна щоб виділити майно згідно плану. Позивач жодного разу не звертався щодо поділу майном. Жодних претензій немає, і це можна було вирішити в нотаріуса, а зараз будуть фінансові витрати. Не згідна з позовною вимогою щодо відшкодування судових витрат.
Представник відповідача – адвокат Шаровський Р.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити. Жодної усної пропозиції від позивача щодо поділу будинку не було. Не заперечують що будинок перебуває у спільній частковій власності і склався певний порядок користування цим будинком. Заперечують те, що проводилось досудове врегулювання спору, в матеріалах справи відсутні докази звернення до відповідачки з пропозицією поділу. Щодо поділу який міститься в матеріалах справи і здійснений спеціалістом то такий відповідає реальному порядку користування майном і не заперечує щодо такого. Відповідачка заперечує суми які хоче покласти на неї відповідач щодо відшкодування судових витрат.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 вказав, що звернувся до ОСОБА_2 для вирішення питання щодо оформлення поділу будинку і оплату за це вона нести не буде. Через тиждень коли була домовленість з нотаріусом, відповідачка відмовилась. В даному будинку проживає з 1997 року. Спочатку відповідачка погоджувалась на поділ а потім відмовилась. Такий поділ який пропонується, відповідає реальному користуванню цим будинком який існує зараз. В минулому між ним та відповідачкою був інший спір щодо земельної ділянки і можливо цей конфлікт продовжується, тому вмисно відмовилась від домовленості добровільного юридичного оформлення в нотаріуса.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що сторони проживають в будинку, кожен з них на своїй частині. Спочатку ОСОБА_2 погоджувалась на оформлення документів, а потім відмовилась і сказала що цим питанням нехай займаються її діти. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22 лютого 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна а саме: земельної ділянки, площею 0,0539 га, що знаходиться за адресою – АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав №323749042, земельна ділянка кадастровий номер 4611500000:03:007:0062, право власності належить ОСОБА_1 .
Зідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєєстрацію права власності № 321334532, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності, а саме частки, - ОСОБА_1 .
Як вбачається з технічного паспорта на цілий житловий будинок (літ.«А-1»), загальною площею 171,3 кв.м., житловою площею 100,6 кв.м., виготовленого «Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 21 жовтня 2022 року, його технічна характеристика наступна: Фундамент - б/бетон; Стіни - цегла; Перекриття - дерево; Підлога - дощата; Дах - шифер та металопрофіль; Комунікації - електрика, водопостачання, каналізація, опалення. До будинку належать: сарай «В-1»; сарай «Е-1»; альтанка «Ж-1»; замощення «І»;
огорожа «№1».
Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач і є суб`єктами спільної часткової власності.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у редакції від 25.05.1998 року, при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира). Виходячи з цього, доходимо висновку, що виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
У разі виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, щодо особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно, й у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Але майно, що є у спільній частковій власності, зберігається щодо інших учасників спільної власності, чиї частки не виділені зі спільного майна.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6-12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 р. за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.
За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.
У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).
Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Щодо можливості технічного виділу внатурі частки з об`єкта нерухомого майна, позивачем надано висновок ТзОВ «Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРА ВЕКС» щодо технічної можливості поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 24 березня 2025 року. 
Так згідно висновку ОСОБА_1 , на підставі рішення сулу, серія та номер: 457 530/18, виданого 30.07.2018, виданого Трускавецьким міським судом Львівської області, належить 1/2 частина житлового будинку. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер: 374, виданого 24.05.2012, виданого Трускавецькою державною нотаріальною конторою, їй належить 1/2 частина житлового будинку. Технічна характеристика житлового будинку згідно наланого технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.10.2022 року, складеного суб?єктом господарювання «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».
Так, згідно висновку №24/03, за технічними показниками житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 - може бути поділено на самостійні об?єкти нерухомого майна, без проведення реконструкцій, таким чином: 
ОСОБА_1 : житловий будинок «А-1», що складається з приміщень: кухня літ. «1-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «1-2» площею 1,6 кв.м., ванна літ. «1-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «1-4» площею 6,5 кв.м., житлова кімната літ. «1-5» площею 13,4 кв.м., житлова кімната літ. «1-6» площею 22,6 кв.м., коридор літ. «1-7» площею 5,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-8» площею 14,6 кв.м., коридор літ. «І» площею 1,9 кв.м. Загальна площа 82,2 кв.м., житлова площа 50,6. По надвірних будівлях та спорудах: альтанка «Ж-1»; сарай «Е-1». Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні. Поштова адреса: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 : житловий будинок «А-l», що складається з приміщень: кухня літ, «2-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «2-2» площею 1,7 кв.м., ванна літ, «2-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «2-4» площею 6,9 кв.м., житлова кімната літ. 42-5» площею 13,7 кв.м., житлова кімната літ. «2-6» площею 21,3 кв.м., коридор літ. «2-7» площею 5,1 кв.м., житлова кімната літ. «2-8» площею 15,0 кв.м., коридор літ. «ІІ» площею 1,9 кв.м., коридор літ. «І» площею 7,1 кв.м. Загальна площа 89,1 кв.м., житлова площа 50,0. По надвірних будівлях та спорудах: сарай «В-1». Замощення «І»; огорожа «№1» - перебувають у спільному користуванні.
Тому, приймаючи до уваги те, що сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить по частині житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи інтереси сторін, їх право на частку у домоволодінні, а також те, що наявна технічна можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, відповідачкою було визнано позовні вимоги в повному обсязі щоло запропонованого поділу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, в силу вимог ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав..
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн., представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 13.03.2025 №13/03/25, акт прийому-передачі згідно договору про правову допомогу від 13.03.2025, платіжна інструкція від 21.08.2025 рокупро здійснення оплати в розмірі 13 000,00 грн.
Крім того, згідно з п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням спеціалістів, надано договір про виготовлення висновку про можливість поділу та технічного паспорту № 0540 від 03 лютого 2025 року, згідно якого вартість послуги складає 5000 грн., акт наданих послуг №0540 від 24 березня 2025 року, договір про проведення експертної оцінки від 03 лютого 2025 року, згідно якого вартість послуги, а саме виконання експертної оцінки нерухомого майна, складає 3 000 грн., акт прийому-передачі послуги з оцінки від 20 лютого 2025 року. 
А тому враховуючи надані документальні підтвердження понесених витрат, такі післягають стягненню із відповідачки на користь позивача.
Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 315 ЦПК України, суд,- 
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі задовольнити.
Виділити у власність ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) частину будинку АДРЕСА_1 , до складу якого входять наступні приміщення: кухня літ. «1-1» площею 13,6 кв.м., вбиральня літ. «1-2» площею 1,6 кв.м., ванна літ. «1-3» площею 2,8 кв.м., коридор літ. «1-4» площею 6,5 кв.м., житлова кімната літ. «1-5» площею 13,4 кв.м., житлова кімната літ. «1-6» площею 22,6 кв.м., коридор літ. «1-7» площею 5,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-8» площею 14,6 кв.м., коридор літ. «І» площею 1,9 кв.м. та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ.«А-1»), загальною площею 82,2 кв.м., в т.ч. житловою - 50,6 кв.м., який утворився, внаслідок поділу, як самостійний об?єкт нерухомого майна, до складу якого входять перелічені вище приміщення, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: альтанкою «Ж-1»; сараєм «Е-1» по АДРЕСА_1 .
Замощення «І»; огорожа «№l» - залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 7 554,32 грн, витрати на виготовлення технічного паспорту та проведення експертної оцінки майна в сумі 8 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_2 .

Суддя:	  	В.  І.  Марчук