ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2026 р. справа № 300/9126/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Задна Р.Є., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною бездіяльність Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення строків розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу та неповідомлення про результати розгляду заяви; визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в наданні відстрочки від призову па військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 строків прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.11.2024 та 27.06.2025 звертався до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак відповідач відмовив у наданні відстрочки від призову у зв`язку з тим, що позивачем не подано документа, який підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (доньки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідки до акта огляду МСЕК, або витягу з рішення експертної команди, або висновку ЛКК про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді.
Стверджує, що мати позивача, яка формально є членом сім`ї першого ступеня споріднення щодо особи з інвалідністю (бабусі позивача), об`єктивно не має можливості здійснювати догляд за ОСОБА_2 , адже постійно доглядає за своїм батьком, який також потребує сторонньої допомоги. Стан здоров`я матері позивача унеможливлює виконання функцій постійного догляду за іншою особою, що підтверджується висновком ЛКК від 28.10.2025 року № 746, відповідно до якого у ОСОБА_3 наявні захворювання, у зв`язку з чим протипоказана важка фізична праця та тривале стояння, що є несумісним із здійсненням постійного стороннього догляду. Крім того, відповідно до консультаційного висновку лікаря, у ОСОБА_3 діагностовано інсомнію, що характеризується стійкими порушеннями сну, підвищеною психоемоційною виснаженістю та потребою у тривалому лікуванні. Також зазначає. що ОСОБА_3 проживає окремо від особи з інвалідністю ОСОБА_2 та здійснює постійний догляд на непрофесійній основі за своїм батьком - ОСОБА_4 . Вказані обставини підтверджуються договором найму житлового приміщення, відповідно до якого ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас позивач проживає спільно з бабою - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , веде з нею спільний побут та є єдиною особою, яка фактично і на постійній основі здійснює її сторонній догляд. Також зазначає, що у ОСОБА_3 (матері позивача) наявний брат - ОСОБА_5 , однак він є особою з інвалідністю III групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 17.12.2025 про забезпечення позову відмовлено. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 надав суду відзив на позов, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивачем не надано документів, що підтверджували б неможливість члена сім`ї першого ступеня споріднення (сестри ОСОБА_3 ) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ. Сам по собі факт віддаленого проживання або здійснення догляду за іншою особою не свідчить про об`єктивну неможливість догляду та не відповідає вимогам пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Щодо посилання позивача як на доказ неможливості здійснення ОСОБА_3 догляду за матір`ю на висновок ЛКК від 28.10.2025 № 746, зазначає, що таке посилання є неналежним, оскільки позивачем оскаржується рішення комісії від 29.05.2025, а зазначений висновок (медичні документи) на розгляд комісії не подавався, не був предметом розгляду під час прийняття оскаржуваного рішення. Окрім того, зазначений висновок не містить прямого та однозначного заключення (висновку) лікарсько-консультативної комісії про потребу особи у постійному сторонньому догляді чи навіть неможливість його здійснення. Стверджує, що рішення про відмову у відстрочці приймається не з метою ігнорування соціальних обставин, а на підставі відсутності передбачених законом юридичних підстав для надання такої відстрочки саме позивачу. Відповідач не ігнорував стан ОСОБА_2 , але встановив, що позивач не є єдиною особою, яка зобов`язана та може здійснювати догляд. Відстрочка від мобілізації є винятковим заходом під час воєнного стану, а не механізмом соціального захисту, який застосовується незалежно від наявності інших родичів. Також зазначає, що у зв`язку з великою кількістю документообігу та значним навантаженням на ІНФОРМАЦІЯ_3 під час мобілізації об`єктивно відсутня можливість забезпечення направлення всієї поштової кореспонденції рекомендованими листами. Зазначені відповіді були надіслані засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» простим поштовим відправленням. Факт відправки підтверджується відповідним витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, який додається до матеріалів справи. ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає звинувачення позивача в протиправній бездіяльності щодо строків та інформування необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.85).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне. 
06.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (а.с.56).
В повідомленні відповідача від 13.11.2024 № 1/1/4108 зазначено, що за результатами розгляду протоколом від 12.11.2025 № 23-1 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та повідомила, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації на загальних підставах. Причина відмови: не подано документ, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (доньки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду МСЕК, або витяг з рішення експертної команди, або висновок ЛКК про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді (а.с. 170).
27.05.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (а.с.171).
29.05.2025 відповідачем повідомлено позивача, що за результатами розгляду протоколом від 29.05.2025 № 22 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та повідомила, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації на загальних підставах. Причина відмови: не подано документ, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (доньки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду МСЕК, або витяг з рішення експертної команди, або висновок ЛКК про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді (а.с.57, 176).
27.06.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (зареєстрована відповідачем за вхідним номером №1/1/758/29 від 08.07.2025) (а.с.58, 177).
В повідомлення відповідача від 11.07.2025 № 1/1/3545/6 зазначено, що за результатами розгляду протоколом від 10.07.2025 № 28 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та повідомила, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації на загальних підставах. Причина відмови: не подано документ, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (доньки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду МСЕК, або витяг з рішення експертної команди, або висновок ЛКК про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді, що порушує пп.14 Додатку 5 до постанови КМУ від 16.05.2024 №560 (а.с.66, 218).
03.11.2025 позивач за допомогою адвоката звернувся до відповідача із запитом про надання, зокрема, інформації щодо результатів розгляду заяви про надання відстрочки від призову ОСОБА_1 від 27.06.2025 (а.с. 63).
Відповідач листом від 12.11.2025 №9/2010/1 надав позивачу копію повідомлення від 11.07.2025 №1/1/3545/6. Вказано, що порушення строків розгляду звернення не виявлено (звернення зареєстровано 08.07.2025 №1/1/758/29) (а.с.65).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (надалі також - Закон № 3543-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені категорії військовозобов`язаних які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є членами сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Відповідно до пункту 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі також – Порядок №560, в редакції, станом а час спірних правовідносин), відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) (абзаци 1 - 3 пункту 57 Порядку №560).
Згідно із пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території якого вони розміщуються (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку). До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають засвідчену в установленому законодавством порядку копію довідки про надання таким особам відстрочки за формою згідно з додатком 6 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.
Відповідно до змісту підпункту 14 пункту 1 Додатка 5 Порядку №560 документами, що підтверджують право на відстрочку для військовозобов`язаного, який є членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею, є:
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для особи, за якою здійснюється догляд, - один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України “Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю”, “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю”, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 58-1 Порядку №560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї другого ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд. Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї третього ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого і другого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
За змістом пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Судом встановлено, що 27.06.2025 позивач втретє звернувся до відповідача із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».
До вказаної заяви додано: копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 19.02.2019 №4/1043, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (повторне) від 08.11.2002, витягу з реєстру територіальної громади №2025/008324601, заяви ОСОБА_2 , зареєстрованої в реєстрі №854 від 28.05.2025 року, паспорта ОСОБА_2 , картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , довідки до акта МСЕК серії 12 ААД №063696, індивідуальної програми реабілітації інваліда від 17.10.2024 року, витягу з реєстру територіальної громади №2025/008324868, акта №28 про встановлення факту здійснення постійного догляду за особою від 20.06.2025 року, висновку ЛКК щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу від 23.06.2025 року, висновку районної ЛКК від 09.06.2025 року №94/2, консультаційного висновку спеціаліста від 27.05.2025 року №9427, паспорта громадянина України ОСОБА_3 № НОМЕР_4 , картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 , довідки №169 від 26.06.2025 року, довідки про отримання (неотримання) допомоги від 10.04.2025 року №1362, договору найму житлового приміщення від 01.08.2024 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 , рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2013 року у справі №349/1016/13-ц, паспорта ОСОБА_4 , картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 , пенсійного посвідчення ОСОБА_4 , консультаційних висновків від 03.02.2015 року та від 03.02.2015 року, паспорта, свідоцтва про народження, картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_5 та довідки до акта огляду МСЕК серії ААГ №820855.
За змістом витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питання надання та оформлення відстрочки, відмови у наданні відстрочки, продовження терміну її дії, скасування (зміни) раніше прийнятого рішення комісією з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.07.2025 за №28 комісією відмовлено в наданні відстрочки. Причинами відмови вказано - не подано документ, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (доньки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду МСЕК, або витяг з рішення експертної команди, або висновок ЛКК про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді, що порушує (а.с.217).
Згідно зі свідоцтвом про народження від 08.11.2022 № НОМЕР_6 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . У графі «мати» вказано ОСОБА_3 (а.с.182).
За змістом довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №063696 від 17.10.2024 ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності довічно (а.с.190).
Відповідно до акта Букачівської селищної ради №28 від 20.06.2026 про встановлення факту здійснення постійного догляду зазначено, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 (а.с.193).
У висновку ЛКК від 09.06.2025 №94/2 вказано, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду і допомоги (а.с.195).
Суд звертає увагу на те, що Законом № 3543-XII визначено обов`язкову умову для надання військовозобов`язаному, який є членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайнятий постійним доглядом за нею, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII: відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). 
Як зазначено судом вище по тексту рішення, до документів, що підтверджують право на відстрочку для військовозобов`язаного, який є членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею, є зокрема один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Абзацами 1, 3 частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Приписами абзацу 2 частини 1 статті 1265 Цивільного кодексу України унормовано, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
У позові позивач зазначає, що його матір ОСОБА_3 фізично не може здійснювати догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 (баба позивача), оскільки здійснює догляд за своїм батьком - ОСОБА_4 ОСОБА_2 має обмеження здатності контролювати свою поведінку та згідно з довідкою Івано-Франківської спеціалізованої психіатричної МСЕК є особою з інвалідністю ІІ групи, що, у свою чергу, унеможливлює спільне проживання разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_4 , який також потребує окремого стороннього догляду зі сторони ОСОБА_3 .
На підтвердження зазначених обставин позивачем долучено копію довідки Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 10.04.2025 №1362, в якій зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у цьому департаменті та їй призначено компенсацію за догляд у період з 01.03.2025 по 25.02.2026. Вказано, що особа, якій такий догляд надається, - ОСОБА_4 (а.с.200). Також надано договір найму ОСОБА_3 житлового приміщення від 01.08.2024 року у АДРЕСА_1 (а.с.201).
Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Згідно із статтею 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Повнолітні дочка, син мають право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно зі статтею 203 Сімейного кодексу України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Згідно зі статтею 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.
Обов`язок дітей утримувати батьків в першу чергу виникає на підставі кровного споріднення.
Відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Долучені позивачем до заяви про відстрочку документи щодо неможливості його матері здійснювати догляд за ОСОБА_2 , оскільки вона здійснює догляд за батьком - ОСОБА_4 , не передбачені чинним законодавством України як підтвердження факту звільнення ОСОБА_3 (матері позивача) від обов`язку утримувати свою матір, адже відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України звільнення від обов`язку утримувати матір засвідчується рішенням суду.
У позові позивач також зазначає, що стан здоров`я матері позивача ( ОСОБА_3 ) унеможливлює виконання функцій постійного догляду за іншою особою, що підтверджується висновком ЛКК від 28.10.2025 № 746, відповідно до якого у ОСОБА_3 наявні захворювання, у зв`язку з чим протипоказана важка фізична праця та тривале стояння, що є несумісним із здійсненням постійного стороннього догляду. Крім того, відповідно до консультаційного висновку лікаря, у ОСОБА_3 діагностовано інсомнію, що характеризується стійкими порушеннями сну, підвищеною психоемоційною виснаженістю та потребою у тривалому лікуванні.
З цього приводу суд зауважує, що вказані документи не долучалися позивачем до заяви про відстрочку від призову від 27.06.2025. Крім того, згадані медичні висновки не містять відомостей про те, що матір позивача потребує постійного догляду.
Суд зауважує, що позивач не долучив до заяви про відстрочку від призову доказів, які б підтверджували, що його матір потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, як того вимагають приписи пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ та Додатку 5 Порядку №560. Таких доказів не надано і суду.
З наведеного видно, що факт окремого проживання матері позивача, здійснення постійного догляду за батьком на непрофесійній основі, наявність певних захворювань, не можуть бути підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.
Отже, з наявних у справі матеріалів суд встановив, що у баби позивача - ОСОБА_2 є донька - ОСОБА_3 , стосовно якої відсутні відомості, що вона не може здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю з об`єктивних причин.
За наданими позивачем документами у його матері є рідний брат - ОСОБА_5 (член сім`ї першого ступеня споріднення для ОСОБА_2 ), який є особою з інвалідністю ІІІ групи. У довідці МСЕК серії 12 ААГ №820856 вказано, що ОСОБА_5 протипоказана важка фізична праця. При цьому доказів того, що рідний брат його матері потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, до суду також не надано. 
Щодо доводів позивача про те, що його матір ( ОСОБА_3 ) проживає разом зі своїм батьком окремо від ОСОБА_2 , що також є однією з підстав, яка унеможливлює здійснення нею постійного догляду за своєю матір`ю, суд звертає увагу на те, що такі обставини не є підставами, які відповідно до статті 51 Конституції України та статей 202-204 Сімейного кодексу України звільняють ОСОБА_3 від обов`язку піклуватися про свою матір.
Відтак, з урахуванням зазначеного, зважаючи на недоведення позивачем наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення у формі протоколу від 10.07.2025 за №28 про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі цієї правової норми.
Доводи позивача про те, що відповіді Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняті за результатами першого та повторного подання заяв позивачем, були надані з порушенням установлених законодавством строків їх розгляду, а також про те, що не було дотримано вимог щодо повідомлення заявника про прийняте рішення Комісії, є помилковими з огляду на наступне.
За змістом пункту 60 Порядку №560 Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів. Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У позові позивач стверджує, що 06.11.2024 він звернувся із заявою про надання відстрочки від призову, за результатами розгляду якої 29.05.2025 йому було відмовлено у її наданні. 27.06.2025 позивач повторно звернувся із відповідною заявою. 03.11.2025 позивачем подано запит про надання інформації щодо результатів розгляду заяви позивача від 27.06.2025. 
Із матеріалів справи видно, що 03.11.2025 позивач за допомогою адвоката звернувся до відповідача із запитом про надання, зокрема, інформації щодо результатів розгляду заяви про надання відстрочки від призову ОСОБА_1 від 27.06.2025. Відповідач листом від 12.11.2025 №9/2010/1 надав позивачу копію повідомлення від 11.07.2025 №1/1/3545/6.
Суд встановив, що вперше позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки 06.11.2024, яка була зареєстрована відповідачем 07.11.2024. За результатами розгляду протоколом комісії з розгляду питання надання та оформлення відстрочки, відмови у наданні відстрочки, продовження терміну її дії, скасування (зміни) раніше прийнятого рішення комісією з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.11.2024 у наданні відстрочки було відмовлено. Повідомлення про прийняте рішення комісії датоване 13.11.2024.
Повторно із заявою про надання відстрочки від призову позивач звернувся 27.05.2025, при цьому заява була зареєстрована відповідачем того ж дня. Рішення згаданої комісії та відповідне повідомлення датовані 29.05.2025.
Втретє позивач звернувся до відповідача із заявою 27.06.2025 (зареєстрована відповідачем 08.07.2025). Рішення комісії датоване 10.07.2025, повідомлення - 11.07.2025.
Отже, наведені у позові доводи позивача про первинне звернення саме 06.11.2024 та надання на нього відповіді лише 29.05.2025, а також про повторне звернення 27.06.2025 не відповідають дійсності.
Слід зазначити, що всі три звернення позивача до відповідача стосувалися надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за бабою - ОСОБА_2 . У всіх трьох випадках рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки від призову є ідентичними, прийняті з однакових підстав.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що згадані повідомлення були надіслані позивачу простим листом, а не рекомендованим із повідомленням про вручення.
Витяг із журналу реєстрації вихідних документів командування (за напрямком роботи юридичного відділу) містить відмітки про направлення поштою позивачу описаних вище повідомлень 4108/1, №2673, №1/1/3545/6. 
З наведеного видно, що відповідачем не порушено семиденний строк розгляду заяв позивача про відстрочку від призову на військову службу, встановлений пунктом 60 Порядку №560. Також відповідачем направлено позивачу повідомлення про прийняте рішення за результатами розгляду заяви від 27.06.2025. 
Решта аргументів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Як наслідок, відсутні підстави для задоволення й похідних вимог позивача про зобов`язання до вчинення дій.
Підсумовуючи наведене вище суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно, тому позов не підлягає до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/ Біньковська Н.В.