1	Справа № 335/4131/26  2-н/335/163/2026 	

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.
Вивчивши подані матеріали, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК в ред. 2005 року), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.
У заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги управління багатоквартирним будинком, нарахованої на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору № 2606/64-а від 29.12.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного між заявником та співвласниками будинку в особі представника Калянова В.А. 
Представником заявника до матеріалів заяви долучено договір № 2606/64-а від 29.12.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. В розділі 3 Права та обов`язки сторін в п. 3.2.4 зазначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною та у строки встановлені цим договором. 
Разом з тим, матеріали заяви не містять даних про зареєстроване право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою, за відсутності яких не вбачається можливим встановити обов`язок боржників щодо виконання умов вищезазначеного Договору як співвласників будинку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів виникнення права грошової вимоги про стягнення заборгованості за договором, яким обов`язок по сплаті послуг заявника покладається на співвласників будинку, не зазначено в заяві про видачу судового наказу конкретного періоду, за який стягується заборгованість та відсутні дані про належність у власності боржників нерухомого майна у зазначеному будинку.
Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
За таких обставин, з урахуванням особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, враховуючи, що заявником не надано суду доказів в обґрунтування виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.
Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. 
Керуючись ст.ст. 163, 165, 258-260, 353 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.В. Новасардова