ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року 

м. Київ

справа № 120/4369/25

адміністративне провадження № К/990/12816/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 (суддя Дмитришена Р.М.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2026 (колегія суддів у складі: головуючого судді Смілянця Е.С., суддів Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П.) у справі №120/4369/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в місті Києві), в якому просила: 
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 10.02.2025 №262740010057 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії позивачці як учаснику бойових дій, починаючи з 03.02.2025;
зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити та виплачувати позивачці дострокову пенсію за віком як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), починаючи з 03.02.2025.
2. На обґрунтування позовних вимог послалася на протиправність рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 10.02.2025 № 262740010057 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії як учаснику бойових дій. Вважає, що вона має право на призначення дострокової пенсії як учаснику бойових дій, оскільки має статус учасника бойових дій. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
3. Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.11.2017.
4. Позивачка 03.02.2025 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як особі якій надано статус учасника бойових дій.
5. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ у Вінницькій області та 10.02.2025 прийнято рішення №262740010057, яким відмовлено у призначенні пенсії.
Відмова мотивована тим, що позивачка під час участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, не належала до категорії військовослужбовців та інших осіб, яким передбачено надання права на пенсію відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV.
Зазначено, що відповідно до довідки від 12.10.2017 № 352/4/1853 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 значиться як працівник Збройних сил України.
6. Позивачка, не погодившись із прийнятим рішенням, звернулася до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 30.07.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2026, у задоволенні позову відмовив.
8. Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для призначення дострокової пенсії позивачці, як учаснику бойових дій, починаючи з 03.02.2025, оскільки на час надання статусу учасника бойових дій, позивачка не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, а тому на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ НА НЕЇ
9. Не погодившись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
10. Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій скаржниця визначає положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржниця покликається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV, статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) стосовно того, чи повинна обов`язково особа, яка звернулася за призначенням пенсії на пільгових умовах, набути статус учасника бойових дій одночасно маючи статус військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного.
11. Скаржниця, посилаючись на пункт 20 статті 6 Закону №3551-XII та належність її до категорії осіб, що перелічені у пункті 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV як така, що має статус учасника бойових дій, доводить, що вона має право на дострокове призначення пенсії як учаснику бойових дій, оскільки має статус учасника бойових дій і законодавець не визначає таку умову для дострокового призначення пенсії як учаснику бойових дій, як набуття статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного на час надання статусу учасника бойових дій.
12. У касаційній скарзі скаржниця окрім наведеного покликається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа має виняткове значення для позивачки, оскільки порушуються її права на соціальний захист. Та зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки, стосується відповіді на питання чи має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення жінками 40 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років, особа, яка набула статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6 Закону №3551-XII не будучи військовослужбовцем.
13. Відповідач відзив на касаційну скаргу у строк, визначений судом, не надав, що не перешкоджає її розгляду.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з такого.
15. Предметом цієї справи є визначення правових підстав набуття права на дострокове призначення пенсії як учаснику бойових дій.
16. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-ІV.
18. Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частинами першою, другою, четвертої статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. 
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
19. Пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV (в редакції Закону від 18.07.2024 №3886-IX) встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.
20. Суди установили, що на час надання позивачці статусу учасника бойових дій діяла наступна редакція пункту 19 частини першої статті 6 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту": військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
21. У подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб" від 22.05.2018 №2443-VIII, який набрав чинності 25.07.2018, у Законі №3551-XII в абзаці 1 пункту 19 статті 6 слова "та працівники" і "працівники" виключено.
22. Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі №263/14242/17 сформулював висновок, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
23. Частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25.03.92 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено категорій громадян України щодо військового обов`язку, відповідно до яких: військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
24. У справі, яка розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій установили, що позивачка є особою, якій надано статус учасника бойових дій як працівнику Збройних Сил України. Однак, на час надання статусу учасника бойових дій, позивачка не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 12.10.2017 №352/4/1853 зазначено, що вона видана ОСОБА_1 як працівнику Збройних Сил України. Тобто, позивачка мала статус працівника Збройних Сил України та перебувала у трудових відносинах, що регулюються законодавством про працю, а не проходила військову службу за контрактом або за призовом, що підтверджується записами в трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_2 .
25. Стосовно посилань скаржниці на пункт 20 статті 6 Закону №3551-XII та належність її до категорії осіб, що перелічені у пункті 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV як така, що має статус учасника бойових дій, як на підставу для дострокового призначення їй пенсії як учаснику бойових дій, колегія суддів зазначає наступне. 
26. Абзацом першим пункту 20 частини першої статті 6 Закону №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
27. Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №360/2417/21 досліджував питання застосування цієї норми і дійшов висновку про те, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
28. У подальшому таку позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі №219/5161/17, де Верховний Суд вказав, що оскільки позивач не має статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, а тому на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком.
29. За обставинами цієї справи суди установили, що позивачка є особою, якій надано статус учасника бойових дій як працівнику Збройних Сил України, яка в період з 21.06.2017 по 06.07.2017 та 19.09.2017 по 05.10.2017 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. На час надання статусу учасника бойових дій, позивачка не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного.
30. Відтак, суди дійшли обґрунтованого висновку, що на позивачку не поширюються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV. Тому відповідач правомірно відмовив позивачці у достроковому призначенні пенсії як учаснику бойових дій. 
31. Суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
32. Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень і погоджується з їх висновками.
33. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
34. Оскільки колегія суддів залишає у силі рішення судів першої і апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2026 у справі №120/4369/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Кравчук