ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 травня 2026 року 	Справа № 160/6159/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

13.03.2026 року Донецький державний університет внутрішніх справ через підсистему Електронний суд звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:
- стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Донецького державного університету внутрішніх справ (на рахунок Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, р/рахунок: UА128201720313261009201000675, ЄДРПОУ 08571423) витрати, пов`язані із утриманням в закладі вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснює підготовку поліцейських в сумі 37 898,57 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень п`ятдесят сім копійок), та судові витрати в сумі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) за сплату судового збору.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 18.03.2026 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
докази сплати заборгованості у добровільному порядку, згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 15.05.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено контракт про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Національної поліції України, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням її у закладі вищої освіти. 
Позивач зазначає, що відповідач звільнився з Національної поліції України протягом трьох років після закінчення навчання, у зв`язку з чим має обов`язок відшкодувати позивачу грошові кошти у загальному розмірі 37898,57 гривень. 
Також, позивач вказував на те, що відповідачу у встановленому порядку було вручено повідомлення про необхідність відшкодування коштів пов`язаних з утриманням його у закладі вищої освіти, проте у добровільному порядку грошові кошти відшкодовано не було, що зумовило звернення до суду з позовом. 
Просять задовольнити позовні вимоги.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Ухвалою суду від 18.03.2026 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ухвалою суду від 18.03.2026 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі. 
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи. 
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 серпня 2018 року згідно з наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 213 о/с від 23 липня 2018 року ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» Донецького юридичного інституту МВС України. 
Відповідно до вимог Закону України «Про вищу освіту», статей 63, 74 Закону України «Про Національну поліцію» та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України від 15 серпня 2018 року № 357.
У подальшому, відповідно до наказу від 20 серпня 2020 року №293 о/с ОСОБА_1 , рядового поліції, було відряджено у розпорядження Головного управління Національної поліції України для подальшого проходження служби. 
Наказом від 27 вересня 2021 року № 523 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 28.09.2021 року. 
Пунктом 2 розділу ІI Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
06.01.2026 ОСОБА_1 Донецьким державним університетом внутрішніх справ було надіслано за місцем його реєстрації рекомендований лист з повідомленням № 5-2026 із зобов`язанням відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього листа витрати, пов`язані з її утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ за реквізитами вищого навчального закладу, та про можливість звернутися протягом 10 днів до відділу юридичного забезпечення Донецького державного університету внутрішніх справ для укладання Договору про розстрочення платежу витрат на утримання. 
Встановлено, що конверт із рекомендованим повідомленням, адресований ОСОБА_1 , був повернутий до поштового відділення за місцем знаходження ДонДУВС 12 лютого 2026 року. 
Довідкою про розрахунок витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2018 року по 27.08.2020 року навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ підтверджено, що вартість фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить: за 2018/2019 навчальні роки: грошове забезпечення – 2 562,19 грн.; речове забезпечення – 7 530,00 грн.; продовольче забезпечення – 13 396,23 грн., медичне забезпечення – 186,15 грн.; комунальні витрати – 5 102,58 грн. та за 2019/2020 навчальні роки: грошове забезпечення – 2 502,58 грн.; речове забезпечення – 2 337,58 грн.; продовольче забезпечення – 2 964,04 грн., медичне забезпечення – 80,71 грн.; комунальні витрати – 1236,51 гривень.
Таким чином, загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та комунальних витрат ОСОБА_1 складає: 37 898,57 гривень. 
Докази сплати заборгованості в розмірі 37 898,57 грн. в матеріалах справи відсутні.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості витрати, пов`язані з її утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 37 898,57 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як передбачено приписами частини п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України №261 від 12 квітня 2017 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.
Положеннями пункту 3 Порядку №261, зокрема, визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Пунктами 4, 5 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
З приписів пункту 8 Порядку №261 слідує, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Отже, наведеними вище положеннями чинного законодавства України, як і умовами контракту, передбачено обов`язок відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, проте у добровільному порядку витрати відшкодовано не було.
Доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Судом було встановлено, що 15 серпня 2018 року згідно з наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 213 о/с від 23 липня 2018 року ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» Донецького юридичного інституту МВС України. 
Відповідно до вимог Закону України «Про вищу освіту», статей 63, 74 Закону України «Про Національну поліцію» та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України від 15 серпня 2018 року № 357.
Згідно наказу від 20 серпня 2020 року №293 о/с ОСОБА_1 , рядового поліції, було відряджено у розпорядження Головного управління Національної поліції України для подальшого проходження служби. 
Наказом від 27 вересня 2021 року № 523 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 28.09.2021 року. 
Пунктом 2 розділу ІI Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
06.01.2026 року ОСОБА_1 Донецьким державним університетом внутрішніх справ було надіслано за місцем його реєстрації рекомендований лист з повідомленням № 5-2026 із зобов`язанням відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього листа витрати, пов`язані з її утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ за реквізитами вищого навчального закладу, та про можливість звернутися протягом 10 днів до відділу юридичного забезпечення Донецького державного університету внутрішніх справ для укладання Договору про розстрочення платежу витрат на утримання, при цьому конверт із рекомендованим повідомленням, адресований ОСОБА_1 , був повернутий до поштового відділення за місцем знаходження ДонДУВС 12 лютого 2026 року. 
Довідкою про розрахунок витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2018 року по 27.08.2020 року навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ підтверджено, що вартість фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить: за 2018/2019 навчальні роки: грошове забезпечення – 2 562,19 грн.; речове забезпечення – 7 530,00 грн.; продовольче забезпечення – 13 396,23 грн., медичне забезпечення – 186,15 грн.; комунальні витрати – 5 102,58 грн. та за 2019/2020 навчальні роки: грошове забезпечення – 2 502,58 грн.; речове забезпечення – 2 337,58 грн.; продовольче забезпечення – 2 964,04 грн., медичне забезпечення – 80,71 грн.; комунальні витрати – 1236,51 гривень.
Доказів оскарження зазначених розрахунків, здійснених відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
Таким чином, загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та комунальних витрат ОСОБА_1 складає: 37 898,57 гривень. 
Суд одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Донецькому державному університеті внутрішніх справ, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Разом з тим, будучи обізнананим під час підписання Контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач станом на час розгляду справи не здійснив відшкодування вказаних витрат, доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх, суду не надано.
При прийнятті рішення судом враховується практика Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.03.2024 року по справі №440/14068/21.
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. 

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суми судового збору, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються лише судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Виходячи з того, що у суду відсутні докази понесення позивачем - суб`єктом владних повноважень судових витрат, пов`язаних з викликом свідків чи проведенням експертиз, у адміністративного суду відсутні і будь-які обґрунтовані підстави для покладення судових витрат позивача по сплаті судового збору на відповідача, виходячи з вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Донецького державного університету внутрішніх справ (на рахунок Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, р/рахунок: UА128201720313261009201000675, ЄДРПОУ 08571423) витрати, пов`язані із утриманням в закладі вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснює підготовку поліцейських в сумі 37898,57 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень п`ятдесят сім копійок).
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Позивач: Донецький державний університет внутрішніх справ (25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1, код ЄДРПОУ 08571423).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 15.05.2026 року.

Суддя В.В. Ільков